КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/8095/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі – позивачка) до Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради (далі – відповідач) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, а також визнання протиправним та скасування наказу, - 

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернулась до суду з позовною заявою, у якій, з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с.40-45), просить:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в погодженні місця розміщення тимчасової споруди, площею 29,7 кв.м. (розмірами 4,3 х 6,9), для провадження підприємницької діяльності (торгівельний павільйон), за адресою: АДРЕСА_1 (напроти Дитячої обласної лікарні), про що повідомлено листом №880/15 від 30.05.2025 року; 
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 16.05.2024 року № 175617 з приводу погодження місця розташування пересувної/стаціонарної ТС з урахуванням висновків суду та прийняти законне та обґрунтоване рішення, яким погодити позивачу місце розташування пересувної/стаціонарної ТС, відповідно до чинного законодавства; 
- визнати протиправним та скасувати наказ "Про демонтаж тимчасових споруд" від 21.11.2024 № 435.
В обґрунтування вимог вказано, що позивач як фізична особа-підприємець звернувся до відповідача із заявою про погодження місця розміщення тимчасової споруди, подавши всі документи, передбачені вимогами Порядку № 244. Відмова ж у погодженні є безпідставною, оскільки раніше на спірній ділянці вже розміщувалися тимчасові споруди на підставі належно оформлених паспортів прив`язки, а зміни у містобудівній документації відсутні, що свідчить про порушення принципу правової визначеності та непослідовність дій відповідача. Крім того, наказ від 21.11.2024 № 435 "Про демонтаж тимчасових споруд" безпосередньо порушує права позивача як користувача торговельного павільйону, оскільки його виконання призведе до припинення підприємницької діяльності, втрати доходу та є втручанням у право мирного володіння майном. Також наголошено на відсутності належного повідомлення позивача про прийняття такого рішення.
Представник відповідача подав відзив, у якому заперечив проти позову, зазначивши, що відмова у погодженні місця розміщення тимчасової споруди є правомірною, оскільки наміри позивача не відповідають плану зонування території міста Кропивницького, згідно якого спірна ділянка належить до зони ТР-2, де розміщення таких споруд не передбачено. Також зазначено, що попередні паспорти прив`язки втратили чинність, а комплексна схема розміщення тимчасових споруд скасована. Щодо наказу від 21.11.2024 №435 представник відповідача вказав, що він стосується самовільно встановлених тимчасових споруд, при цьому позивач не довів належності йому спірного об`єкта та не обґрунтував, яким чином цей наказ порушує його права. При цьому, повідомлення про демонтаж здійснювалося у спосіб, передбачений Правилами благоустрою, а відтак підстави для задоволення позову відсутні (а.с.78-83).
Фактичні обставини справи, встановлені судом. 
16.05.2025 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про погодження місця розміщення тимчасової споруди площею 29,70 кв.м. для провадження підприємницької діяльності (торгівельного павільйону) за адресою: м. Кропивницький, вул. Преображенська (напроти дитячої обласної лікарні). До такої заяви додано графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільні формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленням контурів ТС з прив`язкою до місцевості та реквізити замовника (а.с.85-86). 
Листом від 30.05.2025 № 880/15 відповідач відмовив у погодженні місця розміщення тимчасової споруди, зазначивши, що наміри не відповідають плану зонування території м. Кропивницького (Кіровограда), затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради від 17.09.2013 №2456, оскільки ділянка знаходиться у зоні ТР-2. Також було зазначено, що на вказаному місці розташований павільйон "Черняхівські ковбаси", який підлягає демонтажу відповідно до наказу від 21.11.2024 №435, а погодження місце розташування ТС на території, де вже розташований інший об`єкт, чинними нормативно-правовими актами не передбачено (а.с.87-88).
Незгода позивача з такою відмовою та наказом зумовила її звернення до суду з даним позовом.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі – Закон №3038-VI) визначено правові основи містобудівної діяльності та спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських і приватних інтересів. 
Пунктом 9 статті 1 Закону № 3038-VI передбачено, що план зонування території (зонінг) – документація, що є складовою комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади або генерального плану населеного пункту і визначає умови та обмеження використання території у межах визначених функціональних зон.
Відповідно до частини першої статті 16 Закону № 3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.
Згідно до положень частин 1, 2, 3 статті 28 Закону № 3038-VI тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. 
Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. 
Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів". 
Отже, законодавство у сфері містобудівної діяльності передбачає, що розміщення тимчасових споруд як елементів благоустрою здійснюється виключно з урахуванням вимог містобудівної документації, зокрема плану зонування території, який визначає умови та обмеження використання земель у межах відповідних функціональних зон.
Згідно з частиною 4 статті 28 Закону № 3038-VI розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. 
На виконання вказаної норми Закону № 3038-VI наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 року за № 1330/20068, затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі – Порядок №244).
Цей Порядок визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (пункт 1.1 Порядку № 244).
Згідно з пунктом 1.3 Порядку № 244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
При розміщенні ТС ураховуються всі наявні планувальні обмеження, передбачені будівельними нормами (пункт 1.8 Порядку № 244).
Пунктом 2.1 Порядку № 244 передбачено, що підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС.
Згідно з пунктами 2.2 – 2.3 Порядку № 244 замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС. 
До заяви додаються: 
графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1 : 500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; 
реквізити замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) / місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напрям підприємницької діяльності. 
Цей перелік документів є вичерпним.
Пунктами 2.4 – 2.5 Порядку № 244 передбачено, що для визначення відповідності намірів щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам відповідний комплект документів направляється до органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації. 
У разі відсутності у складі відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради органу з питань містобудування та архітектури відповідність намірів щодо місця розташування ТС на території сільської, селищної, міської ради визначає орган з питань містобудування та архітектури відповідної районної державної адміністрації за територіальною належністю. 
Про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідного комплекту документів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення ТС. 
Таким чином, аналіз наведених вище положень законодавства свідчить про те, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності є спеціально врегульованою процедурою, обов`язковою передумовою якої є отримання паспорта прив`язки, що видається за результатами попередньої оцінки намірів замовника щодо відповідності місця розташування такої споруди вимогам містобудівної документації та будівельних норм. При цьому подання замовником повного пакета документів, визначеного пунктами 2.2– 2.3 Порядку № 244, саме по собі не породжує обов`язку уповноваженого органу погодити розміщення тимчасової споруди, оскільки вирішальним є встановлення відповідності заявлених намірів плану зонування території, генеральному плану населеного пункту та іншим містобудівним обмеженням. 
Отже, відповідний орган з питань містобудування та архітектури, реалізуючи надані йому повноваження, зобов`язаний надати або погодження, або ж мотивовану відмову у разі встановлення невідповідності намірів вимогам містобудівної документації.
Як встановлено судом, позивачка звернулася до відповідача із заявою від 16.05.2025 №175617 про погодження місця розміщення тимчасової споруди, яку відповідач розглянув у встановлений строк та за результатами розгляду надав відповідь листом від 30.05.2025 №880/15.
Із зазначеного листа вбачається, що підставою для відмови стала невідповідність намірів розміщення тимчасової споруди плану зонування території міста Кропивницького (Кіровограда), затвердженого рішенням від 17.09.2013 № 2456, відповідно до якого спірна ділянка належить до зони ТР-2.
З наданих матеріалів встановлено, що у межах зони ТР-2 (зона магістральних вулиць та площ) розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності не передбачено (а.с.89).
Отже, невідповідність намірів вимогам містобудівної документації є самостійною та достатньою підставою для відмови у погодженні місця розміщення тимчасової споруди.
Доводи позивачки про те, що нею подано всі необхідні документи, суд відхиляє, оскільки подання повного пакета документів не зобов`язує відповідача прийняти позитивне рішення за відсутності відповідності намірів вимогам містобудівної документації.
Щодо посилань позивача на те, що раніше на спірній ділянці вже розміщувалися тимчасові споруди, суд зазначає, що такі обставини не створюють для позивача жодного суб`єктивного права на повторне розміщення споруди, оскільки як зазначено відповідачем, паспорт прив`язки від 06.11.2015 року № 4078, виданий ФОП ОСОБА_2 , втратив чинність 06.11.2020 року, а правові підстави його видачі (зокрема комплексна схема розміщення ТС) у подальшому були скасовані.
Щодо доводів про відсутність змін у містобудівній документації, то суд зазначає, що визначальним є не факт змін, а чинність на момент звернення відповідних містобудівних обмежень, які у даному випадку не передбачають можливості розміщення ТС у зоні ТР-2. 
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відмова, оформлена листом від 30.05.2025 року № 880/15, є правомірною. 
Оскільки підстав для визнання дій відповідача протиправними судом не встановлено, похідна вимога про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву та прийняти рішення про погодження місця розташування тимчасової споруди також задоволенню не підлягає. 
Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування наказу від 21.11.2024 №435, то суд зазначає таке.
Відповідно до вимог пунктів 2.29 та 2.30 Порядку № 244 у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки ТС, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу. Розміщення ТС самовільно забороняється.
Аналогічні положення містяться у пункті 10.1 Розділу VІІІ Правилах благоустрою території м. Кропивницького, затверджених рішенням Міської ради м. Кропивницького від 18.12.2019 № 3054, відповідно до яких незаконно розміщена ТС підлягає демонтажу, зокрема, у випадках припинення дії строку паспорта прив`язки, його анулювання або відсутності, в разі самовільного розміщення (а.с.60-65).
Матеріалами справи підтверджено, що паспорт прив`язки тимчасової споруди від 06.11.2015 року № 4078, виданий ФОП ОСОБА_2 , був чинний до 06.11.2020 року (а.с.96-97), після чого не продовжувався, а інших документів, які б підтверджували правомірність розміщення спірної тимчасової споруди, позивачем не надано. 
Крім того, відповідно до протоколу № 2 засідання комісії з демонтажу тимчасових споруд та малих архітектурних форм від 20.11.2024 встановлено, що тимчасова споруда за адресою: вул. Преображенська (навпроти дитячої обласної лікарні) у м. Кропивницькому є такою, що була встановлена самовільно, тобто без належних правових підстав, у зв`язку з чим підлягає демонтажу (а.с.91-95).
На підставі зазначених висновків уповноваженим органом було прийнято наказ від 21.11.2024 №435 "Про демонтаж тимчасових споруд".
Суд враховує, що відповідно до Правил благоустрою попередній розгляд питань щодо демонтажу здійснюється комісією з демонтажу тимчасових споруд, за результатами якого формується протокольне рішення, а безпосередній демонтаж здійснюється на підставі наказу уповноваженого виконавчого органу.
Щодо доводів позивача про порушення її прав, суд зазначає, що позивач не надала належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність у неї права власності чи користування спірною тимчасовою спорудою на законних підставах, а також не довела правомірності її розміщення станом на момент прийняття оскаржуваного наказу.
Посилання позивача на порушення права на здійснення підприємницької діяльності та права мирного володіння майном суд вважає також необґрунтованими, оскільки такі права підлягають захисту лише за умови їх реалізації відповідно до вимог закону.У даному випадку відсутність чинного паспорта прив`язки свідчить про самовільність розміщення споруди.
Щодо доводів про неналежне повідомлення, суд зазначає, що відповідно до пункту 15 розділу VIII Правил благоустрою м. Кропивницького способом такого повідомлення, зокрема, є: повідомлення через мережу Інтернет, розміщення повідомлення на самій споруді (з проведенням фотофіксації).
Як встановлено судом, відповідачем здійснено повідомлення про демонтаж саме у передбачений спосіб, зокрема шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному веб-сайті та безпосередньо на об`єкті (а.с.99-100).
Також суд звертає увагу, що позивач не наводить жодних норм законодавства, якими обґрунтовує протиправність оскаржуваного наказу, а також не доводить, яким чином наказ № 435 порушує саме її права чи інтереси. При цьому вказаний наказ стосується демонтажу тимчасових споруд, розміщених різними суб`єктами господарювання, які жодним чином не пов`язані з позивачем (доказів протилежного суду не надано).
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що наказ від 21.11.2024 №435 був прийнятий відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, а тому підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.
Таким чином, перевіривши обґрунтованість доводів позивача, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. 
Оскільки в задоволенні позову відмовлено судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, - 

В И Р І Ш И В:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради (вул. Велика Перспективна, буд. 41, м. Кропивницький, 25022, ЄДРПОУ 45215157) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, а також визнання протиправним та скасування наказу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду А.В. САГУН