Справа № 197/1314/25
Провадження № 2/197/90/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року с-ще Широке
Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Панчука М.В.,
за участі секретаря судового засідання Гетьманенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про оспорювання батьківства, виключення запису про батька з актового запису про народження дитини,
встановив:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про оспорювання батьківства, виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач та відповідачка ОСОБА_2 познайомилися у 2007 році. Протягом приблизно 6 місяців позивач приїздив до Юлії, після чого вони зійшлися та почали проживати разом у матері відповідачки - ОСОБА_3 . Там вони прожили близько трьох років. Згодом вони переїхали до Інгульця. Проживали на зйомних квартирах, які час від часу змінювали. Після народження дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 між сторонами велася розмова про реєстрацію народження та запис позивача батьком дитини. На той час позивач не мав підстав сумніватися у своєму батьківстві. Реєстрація народження була здійснена виконавчим комітетом Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області і в актовому записі про народження ОСОБА_1 було вказано як батька дитини. Позивач не пам`ятає конкретних обставин самої реєстрації, однак достеменно знає, що жодних заяв, передбачених Сімейним кодексом України, він не подавав, до сільської ради або РАЦСу не звертався та нічого не підписував. Відповідачка лише просила надати його документи для реєстрації народження, але особисто позивач до сільської ради чи органу РАЦС не звертався. Позивачу було відомо, що дитині присвоєно його прізвище та по батькові, однак це його не насторожувало, оскільки він щиро вважав себе батьком дитини. У період їх спільного проживання відповідачка неодноразово вчиняла йому зради, що згодом стало причиною остаточного припинення їх стосунків. Приблизно через рік після народження дитини позивач залишив спільне проживання з відповідачкою та дитиною. 22 вересня 2014 року рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області з позивача було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Після ухвалення судового рішення та початку сплати аліментів у позивача неодноразово виникали сумніви щодо наявності біологічного споріднення між ним та дитиною. Підставою для таких сумнівів були як відсутність сімейних стосунків із матір`ю, так і поведінка відповідачки, яка уникала будь-яких пояснень. У 2025 році, прагнучи з`ясувати істинний стан речей та керуючись бажанням діяти добросовісно, позивач добровільно пройшов генетичне тестування (ДНК-аналіз). Результат експертизи засвідчив 0% ймовірність його батьківства, тобто повну відсутність будь-якого біологічного споріднення між ним та дитиною. Отримані результати підтвердили його попередні сумніви та об`єктивно свідчать про те, що він не є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_4 . Таким чином, запис про його батьківство у свідоцтві про народження дитини був зроблений без його волі, без подання відповідної заяви та за фактичної відсутності біологічного зв`язку. Це створює для нього тривалі юридичні наслідки — необхідність сплачувати аліменти, бути формально відповідальним за дитину, до якої він не має жодного родинного відношення. 
Ухвалою суду від 09.12.2025 позовну заяву було залишено без руху. 18 грудня 2025 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 19.12.2025 вімовлено у відкритті провадження ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , щодо вимоги скасування рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області № 197/1205/14-ц від 22.09.2014 у частині стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 06.08.2014 року і до досягнення нею повноліття на користь ОСОБА_2 . Прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про оспорювання батьківства, виключення запису про батька з актового запису про народження дитини та відкрити провадження у справі.Відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 16.01.2026 призначено молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі було зупинено. 18 березня 2026 року на адресу суду надійшов висновок № 52184 від 09.03.2026 за результатами проведеної експертизи та ухвалою суду від 19.03.2026 було поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 01.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися. 15 квітня 2026 року через систему "Електронний суд" на адресу суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити (а.с. 85-87).
Відповідачка у судове засідання не з`явилася. 20 квітня 2026 року подала заяву про розгляд справи у її відсутніть, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 91).
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору явки свого представника в судове засідання не забезпечила, будучи належно повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно виписки з "Дія" ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 30.07.2012, актовий запис № 17 складений Виконавчим комітетом Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, батьком зазначений ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 10).
Відповідно до рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 22.09.2014 (а.с. 11), позов ОСОБА_2 задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно починаючи з 06.08.2014 року до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з результатами дослідження медико-генетичного центру ТОВ "МАМА ПАПА" № 50477-62698 від 15.10.2025, аналіз ДНК на батьківство встановлено ймовірність батьківства ОСОБА_6 відносно дитини ОСОБА_5 становить 0 (нуль) % (а.с. 12).
Частиною 1 статті 133 СК України встановлено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини.
Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно із частинами 1-3 статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.
Статтею 125 СК України встановлено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
За змістом ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.
Згідно ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
На підставі ч. 3 ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.
Як роз`яснено у пунктах 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.
Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною чоловік може будь-якими допустимими доказами, суттєвими з яких будуть висновки судово-медичної, біологічної, генетичної експертиз.
Судом встановлено, що відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи № 52184 від 09.03.2026, ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках проведеного дослідження, складає 0% (а.с.56-71). 
Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Враховуючи викладене, оскільки під час розгляду справи доведено факт відсутності кровного споріднення позивача ОСОБА_1 і ОСОБА_5 , а також те що відповідачка визнала позовні вимоги в повному обсязі (про що подала письмову заяву), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та виключення відомостей про позивача, як батька дитини, з актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
Згідно п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
На підставі ст.112,121,122,125,133,136 СК України та керуючись ст.12,13,81,89, 200,263-265 ЦПК України, суд
вирішив:
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про оспорювання батьківства, виключення запису про батька з актового запису про народження дитини - задовольнити. 
Виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 № 17, складеного Виконавчим комітетом Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області від 30 липня 2012 року.
Зобов`язати Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести відповідні зміни до актового запису про народження № 17 складеного Виконавчим комітетом Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області від 30 липня 2012 року.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення – 20.04.2026.

Суддя М.В. Панчук