РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
м. Вінниця
17 лютого 2026 р.  Справа № 120/12907/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказує на протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди, встановленої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 у розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за періоди з 20.02.2025 по 25.02.2025, з 27.03.2025 по 31.03.2025, з 01.04.2025 по 09.05.2025.
З метою зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити таку додаткову винагороду, представник в інтересах позивача звернулася до суду з цим позовом.
Ухвалою від 22.09.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті. 
Скориставшись своїм процесуальним правом відповідач подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечує. По суті спору відповідач вказав, що додаткова винагорода позивачу виплачувалась з розрахунку 100 000 грн. у березні 2025 року за період 01.02.2025-18.02.2025 та за період 25.02.2025-28.02.2025, відповідно на картковий рахунок перераховано за мінусом військового збору в сумі 77392,85 грн. 
У квітні 2025 р. виплачена додаткова винагорода за період 01.03.2025-26.03.2025 з розрахунку 100 000 грн. На картковий рахунок перераховано за мінусом військового збору в сумі 82612,90 грн.
Відповідач зауважив, що згідно з наказом №260 Міністерства Оборони України, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва)), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні). 
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Позивач 19.10.2024 року вибув у клінічну міську лікарню місто Дніпро Дніпропетровської області на лікування. Чотиримісячний строк безперервного лікування завершено 18.02.2025 року. У військову частину була надіслана довідка ВЛК № 55 від 25.02.2025 року, у якій зазначено: на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи – ТДВ – потребує лікування (реабілітації) у протезно-ортопедичному підприємстві ПП "ОРТОПЕДСЕРВІСЦЕНТР" на строк не менше 30 календарних днів, що надало законодавчу підставу для виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди за період 25.02.2025 по 26.03.2025 року. Грошове забезпечення та додаткову винагороду за цей період було виплачено у повному обсязі.
Починаючи з 19.02.2025 року, виплата грошового забезпечення можлива виключно на підставі довідки військово-лікарської комісії (ВЛК). Станом на момент звернення, довідка ВЛК, яка б була підставою для здійснення виплат за період з 19.02.2025- 24.02.2025 та з 27.03.2025 року, до військової частини НОМЕР_1 не надходила.
Відтак, відповідач вважає, що у зв`язку з відсутністю довідки ВЛК, відсутні правові підстави для виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди за період перебування в лікувальному закладі з 19.02.2025-24.02.2025 та з 27.03.2025.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзиву, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 був призваний за мобілізацією до лав Збройних Сил України.
За обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини позивач 16 жовтня 2024 року отримав бойове поранення.
Відповідно до довідки військово - лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 16.01.2025 № 37, поранення (травма) ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (підтверджено довідкою про обставини поранення (травми), виданою ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2024 № 9535). 
На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ, потребує тривалого лікування протягом 120 календарних днів. Протезування правої нижньої кінцівки (а.с. 40-41).
Згідно із довідкою військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства "Вінницький обласний клінічний медичний реабілітаційний центр ветеранів війни та радіаційного захисту населення Вінницької обласної ради" від 25.02.2025 № 55, стан після ВОПС (16.10.2024), ампутація правої стопи, ПХО вогнепальних ран, 20.10.2024, 23.10.2024, 28.10.2024, 31.10.2024 повторні хірургічні обробки, фантомні больові синдроми, ПСДФ ІІІ ст. (Т93.6).
Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (підтверджено довідкою про обставини травми, виданою ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2024 № 9535) (а.с. 15).
Постановою Госпітальної ВЛК КНП «Вінницький обласний клінічний медичний реабілітаційний центр ветеранів війни та радіаційного захисту населення Вінницької обласної ради», викладеною у свідоцтві про хворобу від 30.04.2025 року № 2025-0429- 1223-1457-7, затвердженою рішенням 11 Регіональної ВЛК, викладеним у протоколі засідання комісії від 06.05.2025 року, - внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби (а.с. 30-34).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 131 від 13.05.2025 позивач з 13.05.2025 виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 21-22).
Згідно із свідоцтвом про хворобу від 30.04.2025 року № 2025-0429-1223-1457-7 позивач перебував на лікуванні:
- 16.10.2024 у СП вч НОМЕР_1 , ЗМС ДПСУ м. Дружківка, де виконано ПХО по типу ампутації на рівні нижньої третини правої гомілки;
- з 17.10.2024 по 19.10.2024 лікування у КНП МКЛ №6 ДМР;
- з 20.10.2024 по 11.11.2024 у в/ч НОМЕР_3 ;
- з 11.11.2024 по 17.01.2025 у в/ч НОМЕР_4 ;
- з 17.01.2025 по 12.02.2025 в ПП «ОРТОПЕДСЕРВІСЦЕНТР»;
- з 12.02.2025 по 27.02.2025 в КНП «ВОКМРЦВВРЗНВОР»;
- з 27.02.2025 по 27.03.2025 в ПП «ОРТОПЕДСЕРВІСЦЕНТР»;
- з 28.03.2025 по теперішній час (станом на 30.04.2025) в КНП «ВОКМРЦВВРЗНВОР».
Згідно із випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1527 позивач знаходився на лікуванні у КНП «ВОКМРЦВВРЗНВОР» до 08.05.2025 року (а.с. 10-14).
Відповідно до банківської виписки позивачу виплачене грошове забезпечення. Зокрема: 14.02.2025 - 21333,11 грн. грошового забезпечення та 24.02.2025 року - 98500 грн. додаткової винагороди за січень; 14.03.2025 - 16761,71 грн. грошового забезпечення та 22.03.2025 року - 77392,85 грн. додаткової винагороди за лютий; 15.04.2025 - 17892,29 грн. грошового забезпечення та 82612,90 додаткової винагороди за березень; 30.05.2025 - 21333,11 грн. грошового забезпечення за квітень; 47648,44 грн. грошового забезпечення (розрахунок при звільненні) (а.с. 8).
Позивач вважаючи, що додаткову винагороду виплачено не у повному обсязі через представника звернувся до відповідача із запитом.
Відповідач листом від 19.07.2025 повідомив позивача, що грошове забезпечення на період перебування військовослужбовця на лікуванні виплачується протягом 4-х місяців, а понад цей строк – на підставі висновку ВЛК. Чотиримісячний строк безперервного лікування позивача закінчився 19.02.2025 року. У військову чистину була надіслана довідка ВЛК від 25.02.2025 року про потребу у лікуванні (реабілітації) позивача протягом 30 днів, що надало підставу для виплати грошового забезпечення до 26.03.2025 року, що й було здійснено відповідачем. Подальша виплата грошового забезпечення, починаючи з 27.03.2025 року, можлива на підставі довідки ВЛК, яка станом на день звернення, до військової частини не надходила.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснюється Законом України від 25 березня 1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII).
Згідно з ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває дотепер.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято постанову від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - постанова № 168), пунктом 1 якої (в первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 зазначеної постанови КМУ № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
В подальшому до пункту 1 вказаної постанови вносилися зміни, зокрема постановами Кабінету Міністрів України № 217 від 07.03.2022, № 350 від 22.03.2022, № 400 від 01.04.2022, № 754 від 01.07.2022, № 793 від 07.07.2022, № 1066 від 27.09.2022, № 1146 від 08.10.2022, при цьому вказані зміни застосовувались з 24 лютого 2022 року.
Постановою Кабінету Міністрів України № 400 від 01.04.2022 до постанови № 168 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Так, механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).
Пунктом 2 розділу І вказаного Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168, Міністром оборони України телеграмою від 25.03.2022 № 248/1298 доведено до відома Першому заступнику, заступникам Міністра оборони України, Державному секретарю Міністерства оборони України, Головнокомандувачу Збройних Сил України, начальнику Генерального штабу Збройних Сил України, командиру військової частини, голові Державної спеціальної служби транспорту, командувачам видів (родів військ, сил) Збройних Сил України/керівникам структурних-підрозділів апарату Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України, командирам (начальникам) військових частин, установ, вимогу про те, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям у розмірі 100000,00 грн або 30000,00 грн здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам військових частин (пункт 5). У період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмір 100000,00 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (пункт 8).
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінетом Міністрів України від 28.02.2022 № 168, Міністром оборони України видано Окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.
За приписами пункту 7 Окремого доручення у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії).
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.
У Довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травма, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн за час цієї відпустки.
Підпунктом 9.4 пункту 9 Доручення від 23.06.2022 № 912/з/29 обумовлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн не включати військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).
Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, та доповнено Порядок № 260 новим розділом "XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану".
Так, відповідно до пункту 10 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень також включаються військовослужбовці, які:
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення), - за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Згідно із пунктом 11 Розділу XXXIV Порядку № 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Пунктом 12 Розділу XXXIV Порядку № 260 керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000,00 гривень за час цієї відпустки.
Пунктом 14 Розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували), - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).
Також, згідно п. 15 Порядку № 260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.
Тобто, на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, встановлено додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, а також час перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.
З аналізу норм постанови № 168 слідує встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Постанова № 168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постановах Верховного Суду від 16.05.2024 у справі № 520/16191/23 та від 27.11.2024 у справі № 380/20587/23.
За обставин справи, позивач при безпосередній участі у бойових діях під час захисту Батьківщини 16 жовтня 2024 року отримав бойове поранення.
Відповідно до довідки військово - лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 16.01.2025 № 37, поранення (травма) ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (підтверджено довідкою про обставини поранення (травми), виданою ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2024 № 9535).
Потребує тривалого лікування протягом 120 календарних днів.
Постановою Госпітальної ВЛК КНП «Вінницький обласний клінічний медичний реабілітаційний центр ветеранів війни та радіаційного захисту населення Вінницької обласної ради», викладеною у свідоцтві про хворобу від 30.04.2025 року № 2025-0429-1223-1457-7 - внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби.
Згідно із свідоцтвом про хворобу від 30.04.2025 року № 2025-0429-1223-1457-7 позивач перебував на лікуванні:
- 16.10.2024 у СП вч НОМЕР_1 , ЗМС ДПСУ м. Дружківка, де виконано ПХО по типу ампутації на рівні нижньої третини правої гомілки;
- з 17.10.2024 по 19.10.2024 лікування у КНП МКЛ №6 ДМР;
- з 20.10.2024 по 11.11.2024 у в/ч НОМЕР_3 ;
- з 11.11.2024 по 17.01.2025 у в/ч НОМЕР_4 ;
- з 17.01.2025 по 12.02.2025 в ПП «ОРТОПЕДСЕРВІСЦЕНТР»;
- з 12.02.2025 по 27.02.2025 в КНП «ВОКМРЦВВРЗНВОР»;
- з 27.02.2025 по 27.03.2025 в ПП «ОРТОПЕДСЕРВІСЦЕНТР»;
- з 28.03.2025 по теперішній час (станом на 30.04.2025) в КНП «ВОКМРЦВВРЗНВОР».
Згідно із випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1527 позивач знаходився на лікуванні у КНП «ВОКМРЦВВРЗНВОР» до 08.05.2025 року (а.с. 10-14).
Як встановлено із банківської виписки позивачу було виплачено грошове забезпечення. Зокрема, 14.02.2025 за січень - 21333,11 грн. грошового забезпечення та 24.02.2025 року - 98500 грн. додаткової винагороди; 14.03.2025 за лютий - 16761,71 грн. грошового забезпечення та 22.03.2025 року - 77392,85 грн. додаткової винагороди; 15.04.2025 за березень - 17892,29 грн. грошового забезпечення та 82612,90 додаткової винагороди; 30.05.2025 за квітень - 21333,11 грн. грошового забезпечення; 47648,44 грн. грошового забезпечення (розрахунок при звільненні).
Відповідач у відзиві вказав, що ОСОБА_1 19.10.2024 вибув у клінічну міську лікарню місто Дніпро Дніпропетровської області на лікування. Чотиримісячний строк безперервного лікування завершено 18.02.2025 року. У військову частину була надіслана довідка ВЛК № 55 від 25.02.2025 року, де зазначено: «на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи - ТДВ - потребує лікування (реабілітації) у протезно-ортопедичному підприємстві ПП «ОРТОПЕДСЕРВІСЦЕНТР» на строк не менше 30 календарних днів», що надало законодавчу підставу для виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди за період 25.02.2025 по 26.03.2025 року. Грошове забезпечення та додаткову винагороду за цей період було виплачено у повному обсязі.
Тож спірним у цій справі є питання виплати додаткової грошової винагороди за період до з 19.02.2025- 24.02.2025, з 27.03.2025-31.03.2025, з 01.04.2025-09.05.2025.
Відповідач вказує, що починаючи з 19.02.2025 року, виплата грошового забезпечення можлива виключно на підставі довідки військово-лікарської комісії (ВЛК). Станом на момент звернення, довідка ВЛК, яка б була підставою для здійснення виплат за спірний період з 19.02.2025- 24.02.2025 та з 27.03.2025, до військової частини НОМЕР_1 не надходила.
Отже відповідач вважає, що у зв`язку з відсутністю довідки ВЛК, відсутні правові підстави для виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди за період перебування в лікувальному закладі з 19.02.2025-24.02.2025 та з 27.03.2025.
Щодо вказаного суд зауважує, що згідно з абз. 2 та 3 п. 9 розд. І Порядку № 260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва)) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку військово-лікарської комісії, рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Згідно з п. 15 розд. І зазначеного Порядку грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки.
Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
З аналізу наведеного встановлено, що законодавцем передбачена можливість зупинення виплати грошового забезпечення за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки. При цьому, в силу положень частини 11 статті 10-1 Закону № 2011-XII, не пізніше закінчення строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про його придатність до військової служби.
Однак, доказів проведення огляду позивача військово-лікарською комісією для вирішення питання про його придатність до військової служби, або направлення позивача для проведення військово-лікарською комісією огляду про його придатність до військової служби до закінчення строку безперервного перебування його на лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) матеріали справи не містять та відповідачем не було надано.
Суд зауважує, що відсутність у відповідача висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) для прийняття командиром військової частини рішення про продовження перебування позивача в лікарняних закладах та виплату йому грошового забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах, не може ставитись в провину позивачу та обмежувати його право на отримання належного йому грошового забезпечення. Зокрема, додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні, передбаченої Постановою № 168, за періоди з 20.02.2025 по 25.02.2025, з 27.03.2025 по 31.03.2025, з 01.04.2025 по 08.05.2025.
Враховуючи зазначене, доводи відповідача відносно того, що військовослужбовцям, які перебувають на лікуванні у зв`язку з пораненням більше 4 місяців, та яким таке перебування рішенням командира військової частини не продовжено (у зв`язку з ненадходженням із лікарняного закладу або ВЛК висновку про необхідність подальшого лікування військовослужбовця), виплата грошового забезпечення та додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн не здійснюється, суд відхиляє як необґрунтовані.
Право особи на виплату додаткової грошової винагороди обумовлюється Постановою КМУ №168, яка, як указано вище, не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини.
Тож, із наданих доказів, суд встановив право позивача на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 20.02.2025 по 25.02.2025, з 27.03.2025 по 31.03.2025, з 01.04.2025 по 08.05.2025 включно, а тому дії відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу у повному обсязі додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, їх сім`ям під час дії воєнного стану" за указаний період, виходячи з розміру 100000,00 грн на місяць є протиправними.
Виходячи з встановлених фактичних обставин справи, суд вважає що належним способом захисту порушених прав позивача в спірних правовідносинах буде зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі збільшеному до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та за час перебування у відпустці для лікування після поранення у зв`язку із травмою 16.10.2024, пов`язаною із захистом Батьківщини за період з 20.02.2025 по 25.02.2025, з 27.03.2025 по 31.03.2025, з 01.04.2025 по 08.05.2025 включно.
Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини дають підстави для висновку, що позов належить задовольнити.
Витрати по сплаті судового збору на користь позивача не присуджуються, оскільки він звільнений в силу Закону України "Про судовий збір".
Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахуванням раніше проведених виплат, у розмірі збільшеному до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та за час перебування у відпустці для лікування після поранення у зв`язку із травмою 16.10.2024, пов`язаною із захистом Батьківщини, за період з 20.02.2025 по 25.02.2025, з 27.03.2025 по 31.03.2025, з 01.04.2025 по 08.05.2025 включно.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі збільшеному до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та за час перебування у відпустці для лікування після поранення у зв`язку із травмою 16.10.2024, пов`язаною із захистом Батьківщини, за період з 20.02.2025 по 25.02.2025, з 27.03.2025 по 31.03.2025, з 01.04.2025 по 08.05.2025 включно, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 );
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ).

Повне судове рішення складено 17.02.2026.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна