Справа № 161/2204/26 
Провадження № 2/161/2888/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Черняка В.В.
за участю секретаря судового засідання – Колісник А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. 
Вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 травня 2014 року. Від шлюбу мають двох дітей. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. В даний час шлюб існує лише формально, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам кожного з них. На підставі наведеного просить розірвати шлюб, стягнути з відповідача судові витрати та відновити їй дошлюбне прізвище. 
Позивач у письмовій заяві при подачі позову просила здійснювати розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Відповідач у письмовій заяві позов визна, проти розірвання шлюбу не заперечує, розгляд справи просить здійснювати без його участі.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 травня 2014 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 472 (а.с.8). Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9,11).
Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.
Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 “Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю” встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими.
Як встановлено судом, сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, шлюб існує лише формально.
Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, а також беручи до уваги заперечення позивача щодо збереження сім`ї, визнання позову відповідачем та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог в частині розірвання шлюбу.
За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
На підставі статті 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати зі сплати судового збору.
Щодо вимоги позивача про повернення їй дошлюбного прізвища суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами щодо заявленого питання відсутній.
Механізм прийняття та розгляду заяв про зміну прізвища фізичних осіб — громадян України визначено Порядком розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 за № 915.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Щоб повернути собі колишнє прізвище, після розірвання шлюбу зацікавлена особа має право на звернення в органи ДРАЦС з написанням відповідної заяви, щодо свого наміру повернути прізвище, яке він або вона носила до шлюбу.
Відмова у наданні дозволу на зміну імені може бути в установленому порядку оскаржена у суді.
Відтак, суд підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 13, 141, 265, 268 ЦПК України, ст. 112 СК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Луцьку Волинської області, та ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Луцьку Волинської області, зареєстрований 23 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 472,- розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) грн. 20 коп. судового збору.
В задоволені решти вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 14 квітня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області      В.В. Черняк