Справа №591/6751/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.	
Номер провадження 33/816/1001/26 	Суддя-доповідач Бондар В. Б. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Бондар В. Б. ,за участю секретаря судового засідання Авраменко Д. А., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Сергєєва А. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2025 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він 11 червня 2025 року о 21 год. 25 хв. керував транспортним засобом - автомобілем Volkswagen Golf, н. з. НОМЕР_1 , в м. Суми по вул. Харківській, 2/1, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2025 року, скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог щодо поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт вказував, що оскаржувану постанову на руки він не отримував, виклики до суду щодо розгляду справи також не отримував, оскільки перебуває на військовій службі; дізнався про винесену постанову лише 28 січня 2026 року.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказував, що не отримував на руки повний текст постанови, тому був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу та викласти мотиви незгоди з таким рішенням суду; після ознайомлення ним буде подана уточнена (доповнена) апеляційна скарга.
06 березня 2026 року від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Сергєєва А. М. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення, в якому він просив провадження у даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП зупинити до моменту звільнення останнього з військової служби.
В обґрунтування захисник вказував, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, та вважав, що справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності неможливо розглянути за його відсутності.
06 березня 2026 року на адресу Сумського апеляційного суду надійшли доповнення до апеляційної скарги захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Сергєєва А. М., в яких він просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2025 року, скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог щодо поновлення строку на апеляційне оскарження захисник вказував, що в судовому засіданні 02 липня 2025 року ОСОБА_1 не брав участі, оскільки перебуває на військовій службі, не був сповіщений належним чином про розгляд справи, а дізнався про винесену постанову лише 28 січня 2026 року.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначав, що ОСОБА_1 не заперечував та не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки чи в медичному закладі; до нього був застосований засіб сльозогінної та дратівливої дії та кайданки, у зв`язку з чим він не міг ні читати, ні писати будь-що та нормально сприймати вказівки чи звернення у свій бік від оточуючих.
Стверджував, що ОСОБА_1 не роз`яснили його права та не забезпечили право на юридичну допомогу, що є порушенням права особи на захист.
Звертав увагу на те, що відеозаписи, наявні в матеріалах справи, не містять фіксації оголошення працівниками поліції ОСОБА_1 змісту протоколу про адміністративне правопорушення.
Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Сергєєва А. М., який підтримав подану апеляційну скаргу та клопотання про закриття провадження у справі, просив їх задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали даної справи, відеофайли та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Щодо клопотання захисника про зупинення розгляду справи відносно ОСОБА_1 до моменту звільнення останнього з військової служби апеляційний суд зазначає наступне.
Так, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.
Відповідно до ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.
Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
При цьому частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також слід зазначити, що наведені вище положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлена можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи і, як уже зазначалось вище, має захисника – адвоката Сергєєва А. М., який представляє її інтереси під час розгляду справи, тому вона не позбавлена можливості забезпечити належним чином свій судовий захист.
Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі.
Тому, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні в провадженні відеофайли, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої її винесено.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 02 липня 2025 року ОСОБА_1 присутній не був, копія постанови була направлена йому в той же день, разом з тим матеріали справи не містять підтвердження отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови.
Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права на доступ до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2025 року як такий, що пропущений з поважних причин.
Щодо постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2025 року, яку апелянт просив скасувати, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
На думку апеляційного суду, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції правильно встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується:
протоколом про адміністративне правопорушення від 11 червня 2025 року серії ЕПР1 № 358970, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 1);
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а.с. 3);
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 4);
розпискою ОСОБА_2 (а.с. 5);
копією постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (а.с. 7);
довідкою відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції від 12 червня 2025 року, з якої вбачається, що відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції», ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 29.05.2008 р. Посвідчення водія вилучено відповідно до ст. 265-1 КУпАП та знаходиться в УПП в Сумській області Департаменту патрульної поліції (а.с. 8);
відеозаписом, яким підтверджуються обставини, викладені в протоколі, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при їх складанні та дотримання процедури огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Дослідивши вказані матеріали, зокрема зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності - також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не заперечував та не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки чи в медичному закладі; до нього був застосований засіб сльозогінної та дратівливої дії та кайданки, у зв`язку з чим він не міг ні читати, ні писати будь-що та нормально сприймати вказівки чи звернення у свій бік від оточуючих, апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки, як вбачається з відеозаписів, поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції до застосування спеціальних засобів була правильно розцінена як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не роз`яснили його права та не забезпечили право на юридичну допомогу, що є порушенням права особи на захист, спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Твердження захисника про те, що відеозаписи, наявні в матеріалах справи, не містять фіксації оголошення працівниками поліції ОСОБА_1 змісту протоколу про адміністративне правопорушення, спростовуються відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 було зачитано протокол про адміністративне правопорушення та повідомлено дату та час розгляду справи.
З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом з технічних засобів працівників поліції.
Тому переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові, і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, як про це ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено; викладена позиція в апеляційній скарзі розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з дотриманням вимог статей 33–35 КУпАП і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Зарічного районного суду від 02 липня 2025 року.
Відмовити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвокату Сергєєву А. М. у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до моменту звільнення останнього з військової служби.
Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Бондар В. Б.