ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 690/474/25		
Провадження № 22-ц/821/710/26		
категорія 304090200 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Василенко Л.І., Фетісової Т.Л.
за участю секретаря: Руденко А.О.

учасники справи: 
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю « Свеа Фінанс»,
відповідач: ОСОБА_1 ,
представник відповідача: адвокат Держан Валентина Василівна,

розглянувши у порядку спрощеного провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Держан Валентини Василівни на рішення Багачевського міського суду Черкаської області від 14 січня 2026 року (ухваленого під головуванням судді Здоровила В.А. в приміщенні Багачевського міського суду Черкаської області, повний текст рішення виготовлено 19 січня 2026 року) у справі за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

28 липня 2025 року ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. 
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 20.12.2023 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 76395384 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Після того, як 13.10.2021 відповідачем було здійснено реєстрацію в ІТС первісного кредитора і 20.12.2023 заповнено електронну заявку на отримання позики на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, що перебуває за адресою https://mycredit.ua/, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 76395384 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту договору позики (за обраними позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми позики). 
В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником, первісний кредитор здійснив ідентифікацію (встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних) і верифікацію (перевірку і підтвердження належності відповідній особі ідентифікаційних даних) особи в порядку, передбаченому п. 2 розд. 31 «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта)» (Додатку 2 до «Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 № 107). Тобто отримання ідентифікаційних даних і їх верифікація із використанням системи BankID НБУ. Таким чином особу, що вчиняла дії в ІТС первісного кредитора (особистому кабінеті на сайті https://mycredit.ua/), було однозначно встановлено як ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Інформація про реєстрацію ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» в системі BankID НБУ (із статусом абонент-надавач послуг), починаючи з 30.06.2020 року наявна на офіційній сторінці Національного Банку за посиланням https://bank.gov.ua/ua/bank-id-nbu/abonents (пошук за найменуванням або ЄДРПОУ). 
20.12.2023 позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору позики, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС первісного кредитора. Зі своєї сторони, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему на номер телефону НОМЕР_2 одноразовий ідентифікатор pQfL6Q7ooR, котрий в свою чергу боржником було 20.12.2023 введено/відправлено первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання договору, на умовах визначених офертою. 
Відповідно до розд. 1 договору, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в сумі 9 000, 00 грн, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю проценти від суми позики. Відповідно до розд. 2 договору позика надається строком на 30 днів. 
ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника, яку позичальник вказав при оформленні позики. 
Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, чим допустив істотні порушення умов договору, не повернувши кошти, які були йому надані у вигляді позики відповідно договору, та не сплативши відсотки за користування позикою, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
22.05.2024 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-14/24, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-14/24, заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 76395384 станом на дату відступлення склала: 31 275, 00 грн. 
Товариство вказує, що жодних додаткових нарахувань не здійснювало, станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором №76395384 від 20.12.2023 становить: 31 275, 00 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом - 9 000, 00 грн та заборгованості по відсотках - 22 275, 00 грн, на підтвердження вищенаведеного надано розрахунок заборгованості за договором.
На підставі наведеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Свеа Фінанс» заборгованість за договором №76395384 від 20.12.2023 у розмірі 31 275,00 грн та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Багачевського міського суду Черкаської області від 14 січня 2026 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за договором позики № 76395384 від 20 грудня 2023 року у розмірі 31 275,00 грн та понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн, а всього стягнуто 33 697,40 гр. 
Рішення суду мотивовано тим, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, а відповідач допустив порушення умов укладеного між сторонами кредитного договору. Взявши до уваги досліджені в судовому засіданні докази, суд вважав за необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором №76395384 від 20.12.2023 у розмірі 31 275, 00 грн. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

02 лютого 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Держан В.В. через систему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи рішення прийнятим із порушенням норм матеріального права, просила рішення Багачевського міського суду Черкаської області від 14 січня 2026 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачем вказувалося на невідповідність наданого позивачем розрахунку умовам самого кредитного договору, проте жодних мотивів і обгрунтувань судом не надано.
Вказує, що п. 2 кредитного договору передбачено базову процентну ставку 2,5% в день, встановлено строк позики 30 днів, а саме до 18.01.2024, загальна вартість кредиту 11 025,00 грн.
Пунктом 2.3 договору передбачено знижену процентну ставку/день у розмірі 0,75%.
Саме така ставка і була застосована при розрахунку сукупної вартості кредиту п. 2.3 договору і відповідно до такої ставки здійснювалося нарахування відсотків, відображене у розрахунку заборгованості за період кредитування 20.12.2023 по 18.01.2024 і відповідачем не заперечувалось.
Разом із тим, із розрахунку заборгованості, що міститься в матеріалах справи вбачається, що нарахування процентів за користування позикою здійснювалося первісним кредитором в період з 19.01.2023 по 17.01.2024 (включно), тобто поза межами строку, передбаченого договором. При цьому, була застосована процентна ставка 2,70% в день, передбачена п. 2.3 договору, але судом не було звернуто увагу, що відповідно до вказаного пункту договору така процентна ставка за понадстрокове користування позикою ( її частиною) за день, відсотки не застосовуються в період воєнного стану.
Тобто договором передбачено виключно понижену ставку у розмірі 0,75 % - на період позики, а інші розміри ставок не застосовуються у період воєнного стану.
Вказує, що позовна заява не містить вимоги щодо стягнення за ст. 625 ЦК України.
Виходячи з умов договору, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума 11 025,00 грн, з яких 9 000,00 грн тіло кредиту та 2 025,00 грн - відсотків. 
Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив

Фактичні обставини справи

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.12.2023 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №76395384 (а.с.10-12) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Після того, як 13.10.2021 відповідачем було здійснено реєстрацію в ІТС первісного кредитора і 20.12.2023 заповнено електронну заявку на отримання позики на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, що перебуває за адресою https://mycredit.ua/, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 76395384 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту договору позики (за обраними позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми позики). 
В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником первісний кредитор здійснив ідентифікацію (встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних) і верифікацію (перевірку і підтвердження належності відповідній особі ідентифікаційних даних) особи в порядку, передбаченому п. 2 розд. 31 «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта)» (Додатку 2 до «Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 № 107). Тобто отримання ідентифікаційних даних і їх верифікація із використанням системи BankID НБУ. Таким чином особу, що вчиняла дії в ІТС первісного кредитора (особистому кабінеті на сайті https://mycredit.ua/), було однозначно встановлено як ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Інформація про реєстрацію ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» в системі BankID НБУ (із статусом абонент-надавач послуг) починаючи з 30.06.2020 року наявна на офіційній сторінці Національного Банку за посиланням https://bank.gov.ua/ua/bank-id-nbu/abonents (пошук за найменуванням або ЄДРПОУ). 
20.12.2023 позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору позики, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС первісного кредитора. Зі своєї сторони ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему на номер телефону НОМЕР_2 (що було зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті) одноразовий ідентифікатор pQfL6Q7ooR, котрий в свою чергу боржником було 20.12.2023 введено/відправлено первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання договору, на умовах визначених офертою. 
Таким чином, 20.12.2023 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до розд. 1 договору, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в сумі 9 000, 00 грн, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю проценти від суми позики. Відповідно до розд. 2 договору позика надається строком на 30 днів. 
Додатком № 1 до цього договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якого: дата видачі кредиту/дата платежу: з 20.12.2023 по 18.01.2024, кількість днів у розрахунковому періоді: 30, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період - 11 025,00 грн, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту - 9 000,00, проценти за користування кредитом 2 025,00 грн, реальна річна процентна ставка - 1 186,17%, загальна вартість кредиту - 11 025,00 грн. 
Згідно паспорту споживчого кредиту (позика на умовах повернення в кінці строку позики) Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), він містить відомості про істотні умови кредиту, порядок його повернення, наслідки прострочення та/або невиконання зобов`язань. Паспорт підписано споживачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором wfqvdj8Je4, 20.12.2023.
22.05.2024 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-14/24 (а.с.30-36, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-14/24 (а.с.40-41), заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 76395384 станом на дату відступлення склала: 31 275, 00 грн.. Оскільки реєстр боржників до договору факторингу є досить об`ємним документом і містить дані щодо кількох тисяч позичальників, на підтвердження вищенаведеного надано копію власне договору факторингу, копію першої і останньої сторінки реєстру боржників до договору факторингу і копію витягу з реєстру боржників (а.с.42), який містить дані стосовно саме заборгованості ОСОБА_1 за договором №76395384.
Згідно даних розрахунку заборгованості ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» за Договором позики №76395384 від 20.12.2023, заборгованість становить 31 275, 00 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом - 9 000, 00 грн та заборгованості по відсотках - 22 275, 00 грн.

Мотивувальна частина
Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
В повній мірі зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Також згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також апеляційний суд приймає до уваги положення статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію», де зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення.
Вказані правові висновки щодо укладення договору в електронній формі викладені у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Встановивши, що 20.12.2023 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів » та ОСОБА_1 укладено договір позики № 76395384 в електронному вигляді, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», і відповідачем не заперечується факт укладення кредитного договору та отримання коштів у розмірі 9 000,00 грн, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 000,00 грн.
Вирішуючи спір в частині нарахування відсотків за користування кредитними коштами, суд першої інстанції виходив із того, що позичальником було порушено умови договору, та дійшов висновку, що сума заборгованості за відсотками становить 22 275,00 грн.
В апеляційній скарзі сторона відповідача не погоджується із рішенням суду, зокрема в частині стягнення заборгованості за відсотками, посилаючись на те, що із розрахунку заборгованості, що міститься в матеріалах справи вбачається, що нарахування процентів за користування позикою здійснювалося первісним кредитором в період з 19.01.2023 по 17.01.2024 (включно), тобто поза межами строку, передбаченого договором. При цьому була застосована процентна ставка 2,70% в день, передбачена п. 2.3 договору, але судом не було звернуто увагу, що відповідно до вказаного пункту договору така процентна ставка за понадстрокове користування позикою ( її частиною) за день, відсотки не застосовуються в період воєнного стану. Тобто договором передбачено виключно понижену ставку у розмірі 0,75 % - на період позики, а інші розміри ставок не застосовуються у період воєнного стану і позовна заява не містить вимоги щодо стягнення за ст. 625 ЦК України.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів виходить із наступного.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Так, пунктом 2 сторони визначили параметри та умови позики, параметри, порядок і графік повернення позики та сплати процентів, зокрема, п. 2.1 договору позики №76395384 від 20.12.2023 визначили суму позики 9 000,00 грн.
Пунктом 2.2. договору визначили строк позики /строк договору 30 днів
Пунктом 2.3 договору визначена процентна ставка (базова) /день 2,5% , фіксована. Ставки, визначені цим пунктом є незмінними протягом всього строку позики та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між позикодавцем та позичальником додаткової угоди до договору.
Відповідно до п. 3 договору позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1 до Договору, який є невід`ємною частиною.
Згідно п. 4 договору, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами. Товариство на власний розсуд може зупинити нарахування процентів до спливу строку, визначеного у першому реченні цього пункту.
Пунктом 6 Договору позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати позики, установлених цим договором(пролонгація) на підставі поданого до позикодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку користування позикою здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікаторакожного разу під час реалізації позичальником такого права.
Також детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. 
Отже, умовами договору №76395384 від 20.12.2023 сторони узгодили строк кредитування , нарахування відсотків у разі пролонгації . 
Додаткових угод щодо зміни строку кредитування та зміни фіксованої процентної ставки матеріали справи не містять.
Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 29.04.2024заборгованість становить 31 275,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 9 000,00 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 22 275,00 грн.
Водночас, із наданого розрахунку вбачається, що нарахування відсотків у період з 20.12.2023 по 18.01.2024 здійснювалось за ставкою 0,75%, а в період з 19.01.2024 по 17.04.2024 здійснювалось за ставкою 2,50%. 
Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеними строками суперечить вимогам ЦК України та умовам кредитного договору.
Доказів про укладення додаткових угод позивачем не надано, а тому пролонгація строку кредитування не відбулася, тобто нарахування відсотків має здійснюватися в межах первинного строку кредитування ( 30 днів) , яка згідно графіку платежів становить 2 025,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що загальний розмір заборгованості, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача становить 11 025,00 грн (( 9 000,00 грн х 0,75% х30 днів) + 9 000,00 грн).
Вимога позивача в частині стягнення заборгованості з нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом за період, що виходить за межі строку кредитування, не узгоджується з нормами матеріального права, а тому в цій частині складової вимоги заборгованості ТОВ «Свеа Фінанс» не підлягає до задоволення.
За наведених обставин, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, дійшов до помилкового висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 31 275,00 грн, з яких 9 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту та за відсотками у розмірі 22 275,00 грн. 
Колегія суддів вважає, що за наслідками апеляційного перегляду, апеляційна скарга сторони відповідача підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за договором позики №76395384 від 20.12.2023 у розмірі 11 025,00 грн, яких 9 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту та 2 025,00 грн. - заборгованість за відсотками.
Щодо вирішення питання про стягнення судового збору
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Свеа Фінанс» при зверненні до суду із даним позовом сплатило судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. 
Колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та часткове задоволення позовних вимог, тому сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог ( 35,25 %), а саме у розмірі 853,90 грн (2 422,40 грн*35,25%).
При зверненні із апеляційної скаргою, відповідач сплатив судовий збір у розмірі 3 633,60 грн. Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, тому сплачений відповідачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з позивача в розмірі 2 352,76 грн ( 3 633,60 грн х 64,75 %).
Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе стягнути з ТОВ «Свеа Фінанс» на користь ОСОБА_1 різницю між сумою судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, та сумою, яку позивач має компенсувати відповідачу. Така різниця становить 1 498,86 грн (2 352,76 грн - 853,90 грн).

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Держан Валентини Василівни - задовольнити частково.
Рішення Багачевського міського суду Черкаської області від 14 січня 2026 року - змінити, зменшивши суму заборгованість за Договором позики №76395384 від 20 грудня 2023, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (код за ЄДРПОУ 37616221) із 31 275,00 грн. до 11 025,00 грн.
Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 498,86 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча         О.В. Карпенко

Судді          Л.І. Василенко

Т.Л. Фетісова