Справа № 279/6741/25	  	Головуючий у 1-й інст. Невмержицька О. А.	
Категорія 79	  	Доповідач Шалота К.В.	

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2026 року	м. Житомир	

Житомирський апеляційний суд у складі: 
судді -доповідача Шалоти К.В., 
суддів: Коломієць О. С., Талько О. Б.,
за участю секретаря 
судового засідання Прохорчук Д. В., 
учасників справи:
позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),
представника позивача Барановського І. І. (в режимі відеоконференції),
представника відповідача Проценка А. В. (в режимі відеоконференції),
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Барановський Ігор Івановича, на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2025 року, ухвалене у складі судді Невмержицької О.А.,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення належних працівнику сум при звільненні,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
1.У листопаді 2025 року представник ОСОБА_1 (далі – позивач) адвокат Барановський І.І. (далі – представник позивача) звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі – АТ "Укрзалізниця", відповідач) про стягнення належних працівнику сум при звільненні.
2.Позов мотивовано тим, що позивач працював на посаді головного інженера структурного підрозділу Коростенської колійної машинної станції філії "Центр з будівництва та ремонту колії" АТ "Укрзалізниця" (далі – Підрозділ) та на підставі наказу від 07 липня 2025 року №78/0с був звільнений на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі – КЗпП) у зв`язку із скороченням штату. 11 серпня 2025 року позивач отримав повідомлення Підрозділу про нарахування і виплату йому належних сум при звільненні у розмірі 144160,13 грн. 
3.Посилаючись на те, що проведений розрахунок при звільненні позивача не відповідає положенням колективного договору, представник позивача просив стягнути з відповідача:
(і) відповідно до п. 3.4.7 колективного договору допомогу у сумі 428 681,40 грн.;
(іі) відповідно до п. 3.9 колективного договору [допомогу на оздоровлення] за 2022 рік у сумі 14 886 грн. та [допомогу на оздоровлення] за 2023 рік у сумі 16 104 грн.
(ііі) вихідну допомогу із розрахунку 40% від посадового окладу у сумі 11 664,80 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та мотиви його ухвалення
4.Коростенський міськрайонний суд Житомирської області рішенням від 22 грудня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовив повністю.
5.Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не має права на виплати, передбачені пунктами 3.2.22 та 3.4.7 колективного договору, оскільки дія цих норм на нього не поширюється, а також вважав відсутніми підстави для виплати додаткових виплат, оскільки вихідна допомога при звільненні виплачена позивачу перед звільненням (травень-червень 2025 року) в розмірі посадового окладу у розмірі 29 162 гривень, а виплата матеріальної допомоги на оздоровлення зупинена з 24 березня 2022 року відповідно до вимог Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та на виконання рішення правління від 14 березня 2022 року №Ц-45/31 Ком.т.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
6.Представник позивача з таким рішенням суду першої інстанції не погодився, надіслав до Житомирського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
7.Апеляційна скарга мотивована тим, що:
? позивач має право на виплату, передбачену пунктом 3.4.7. колективного договору, оскільки має чорнобильське посвідчення 3-ї категорії, має право на зменшення пенсійного віку на шість років на підставі частини 2 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
? рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року №Ц-45/31 Ком.т, яким обмежено виплати працівникам відповідно до умов колективного договору, на час дії запровадженого в Україні воєнного стану, є неправомочним.

Короткий зміст та доводи відзиву на апеляційну скаргу
8.Представник відповідача – Процько А. В. надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на те, що відповідачем не допущено жодного порушення трудового законодавства при звільненні позивача, просив апеляційну скаргу представника позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 

Короткий зміст позиції учасників справи в апеляційному суді
9.Позивач та представник позивача, які взяли участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції з приміщення іншого суду, доводи апеляційної скарги підтримали.
10.Представник відповідача, який взяв участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції позами межами приміщення суду, просив скаргу залишити без задоволення.

Рух справи у суді апеляційного інстанції
11.Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 січня 2026 року визначено склад колегії суддів для розгляду справи № 279/6741/25: Шалота К.В. (суддя-доповідач), Коломієць О. С., Талько О. Б.
12.Житомирський апеляційний суд ухвалою від 15 січня 2026 року відкрив апеляційне провадження, витребував з суду першої інстанції матеріали справи № 279/6741/25, надіслав іншому учаснику справи копію апеляційної скарги разом з доданими до неї матеріалами, встановив строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
13.У лютому 2026 року матеріали справи № 279/6741/25 надійшли до апеляційного суду.
14.Житомирський апеляційний суд ухвалою від 09 лютого 2026 року призначив справу до апеляційного розгляду в спрощеному позовному проваджені з повідомленням учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами
15.07 липня 2025 року ОСОБА_1 був звільнений з посади головного інженера на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП у зв`язку із скороченням штату згідно з наказом № 78/ос.
16.За сумлінну працю на залізничному транспорті, проведення робіт з реконструкції, виявлений високий професіоналізм ОСОБА_1 був нагороджений знаком «Залізнична слава» III ступеня на підставі наказом ПАТ "Укрзалізниця" (правонаступником якого є АТ «Укрзалізниця») № 503 від 09 листопада 2017 року.
17.Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 16 квітня 2018 року ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (категорія 3). 
18.11 грудня 2023 року між адміністрацією філії «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Укрзалізниця» укладеного між адміністрацією філії «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Укрзалізниця» та об`єднаною профспілковою організацією філії «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Укрзалізниця» укладено Колективний договір філії «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Укрзалізниця» на 2023 – 2024 року, затверджений на Загальних зборах трудового колективу 11 грудня 2023 року (далі – Колективний договір №1).
19.Пунктом 3.4.7. Колективного договору №1 передбачено, що при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію, виплачувати одноразову матеріальну допомогу в залежності від стажу роботи, що дає право на виплату надбавки за вислугу років: до 5 років – 1 (один) середньомісячний заробіток; від 5 до 10 років – 2 (два) середньомісячні заробітки; понад 10 років – 3 (три) середньомісячні заробітки.
У разі звільнення працівників за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (за віком, за віком на пільгових умовах, за вислугу років) протягом двох місяців після настання цього права виплачувати їм додаткову матеріальну допомогу за сумлінну працю на залізничному транспорті в таких розмірах при стажі роботи, що дає право на виплату надбавки за вислугу років: від 15 до 20 років – 1 (один) середньомісячний заробіток; від 20 до 25 років – 2 (два) середньомісячні заробітки; від 25 до 30 років – 3 (три) середньомісячні заробітки; від 30 до 35 років – 4 (чотири) середньомісячні заробітки; більше 35 років – 5 (п`ять) середньомісячних заробітків.
Працівникам, визначеним у пункті 3.2.22 цього Договору, а також тим, які нагороджені орденами, розмір додаткової матеріальної допомоги підвищується на 50%.
Дія цього пункту також розповсюджується на осіб, які вперше виходять на пенсію по інвалідності за загальним захворюванням І та II груп, не досягши пенсійного віку, а також на працівників Товариства, які звільнені з підрозділів Товариства у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату за пунктом 1 статті 40 КЗпП за півтора року до досягнення пенсійного віку, після дострокового призначення пенсії, при цьому виплату додаткової матеріальної допомоги працівникам, які звільнені за пунктом 1 статті 40 КЗпП, провадити з урахуванням вихідної допомоги. Право на додаткову матеріальну допомогу зберігається за працівниками Товариства, які продовжують працювати після призначення їм пенсії на пільгових умовах до настання права на призначення їм пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
20.Між адміністрацією відокремленого підрозділу Коростенська колійна машинна станція та профспілковим комітетом Коростенської колійної машинної станції №122 було укладено Колективний договір на 2001-2005 роки (далі Колективний договір № 2).
21.29 грудня 2021 року на загальних зборах трудового колективу Коростенської колійної машинної станції № 122 прийнято рішення про продовження строку дії Колективного договору №2 на один рік до 31 грудня 2022 року.
22.Відповідно до протоколу № 24 від 29 грудня 2021 року засідання робочої комісії по внесенню змін та доповнень до колективного договору, внесено зміни до пункту 3.9. Розділу ІІІ Колективного договору № 2, яким передбачено «надавати працівникам один раз на рік допомогу на оздоровлення у розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених законом на перше число першого місяця поточного року стаж роботи яких в АТ «Укрзалізниця» становить не менше 6 місяців (положення введено в дію з 01.01.2022)».
23.21 грудня 2022 року на загальних зборах трудового колективу Коростенської колійної машинної станції № 122 прийнято рішення про продовження строку дії Колективного договору №2, зі змінами та доповненнями, на один рік до 31 грудня 2023 року.
24.Відповідно до витягу з протоколу № Ц-54/31 Ком.т. засідання правління АТ "Укрзалізниця" від 14 березня 2022 року вбачається, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, оголошеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 керівникам регіональних філій, філій, структурних (виробничих) підрозділів, апарату управління АТ "Укрзалізниця" наказано забезпечити реалізацію наступних заходів, зокрема: пункт 1.1.4. Інші додаткові виплати, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги, призупинити. Виняток складає матеріальна допомога на лікування та поховання, а також види матеріальної допомоги згідно рішень правління, роз`яснення щодо нарахування та виплати яких буде надано додатково директором з управління персоналом та соціальної політики.
25.07 серпня та 11 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Підрозділу із заявою щодо проведення нарахування йому виплат, які передбачені умовами Колективного договору. 
26.25 вересня 2025 року Підрозділ письмово повідомив ОСОБА_1 , що матеріальна допомога при звільненні не нарахована у зв`язку з відсутністю необхідної умови щодо строку досягнення пенсійного віку, для прийняття об`єктивного рішення щодо зазначених виплат рекомендовано надати відомості про дострокове призначення пенсії за півтора року до досягнення пенсійного віку (на дату ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Межі апеляційного перегляду
27.Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
28.Відповідно до частини другої, п`ятої статті 263 ЦПК законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
29.Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1 статті 367 ЦПК).
30.Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія судів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. 

Правове регулювання та мотиви, з яких виходить апеляційний суд
31.Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
32.Об?єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов?язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
33.Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).
34.Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб?єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
35.Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту трудових прав позивача у вигляді стягнення невиплати належних йому сум при звільненні.
36.Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
37.Частиною першої статті 47 КЗпП визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов?язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 К3пП.
38.Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП (в редакції станом на час виникнення правовідносин) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред?явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
39.Підставою заявлених позовних вимог позивач зазначає невиплату всіх належних йому сум при звільненні відповідно до вимог КЗпП та умов колективних договорів.

(1) Щодо вимог про стягнення допомоги, передбаченої п. 3.4.7. колективного договору №1
40.Відмовляючи у задоволенні позову в частині позовних вимог про стягнення матеріальної допомоги, передбаченої п. 3.4.7. колективного договору, суд першої інстанції виходив з того, що дія цього положення колективного договору на позивача не розповсюджується.
41.Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
42. Так, зі змісту пункту 3.4.7. Колективного договору №1 слідує, що при звільненні вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію, працівник має право на виплату одноразової матеріальної допомоги, а у разі звільнення за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (за віком, за віком на пільгових умовах, за вислугу років) протягом двох місяців після настання цього права працівник має право на виплату додаткової матеріальної допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті. Дія цього пункту також розповсюджується на працівників Товариства, які звільнені з підрозділів Товариства у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату за пунктом 1 статті 40 КЗпП за півтора року до досягнення пенсійного віку, після дострокового призначення пенсії.
43.За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
44.Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК).
45.Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК). Достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК).
46.З матеріалів справи вбачається, що 07 липня 2025 року позивач ОСОБА_1 був звільнений з роботи в АТ "Укрзалізниця" на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП у зв?язку із скороченням штату, а не у зв?язку з виходом на пенсію чи за власним бажанням у зв?язку з виходом на пенсію (за віком, за віком на пільгових умовах, за вислугу років).
47.Відповідно до листа начальника колійної машинної станції структурного підрозділу Коростенська колійна машинна станція Єрмакова Р. від 26 листопада 2025 року слідує, що в період з 1 січня 2025 року по 7 липня 2025 року згідно з записами в журналі реєстрації вхідних заяв Підрозділу, інформація щодо подання заяви на звільнення з роботи за власним бажанням в зв?язку з виходом на пенсію головним інженером ОСОБА_1 відсутня, гр. ОСОБА_1 з відповідною заявою до структурного підрозділу не звертався.
48.Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивач має право на виплату, передбачену пунктом 3.4.7, колективного договору №1 у зв?язку з тим, що має право на зменшення пенсійного віку на підставі частини 2 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки доказів на підтвердження призначення позивачу пенсії достроково позивачем суду не надано.
49.При цьому, сама по собі наявність у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорії 3) не є тією обставиною, що дає право на виплату матеріальної допомоги, яка передбачена пунктом 3.4.7. Колективного договору №1.
50.Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної допомоги при звільненні, що передбачена пунктом 3.4.7. Колективного договору №1, оскільки позивачем не доведено наявність сукупності обставин, що дають право на отримання відповідної матеріальної допомоги.

(2) Щодо вимог про стягнення допомоги, передбаченої п. 3.9. колективного договору №2
51.Колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених органів (стаття 10 КЗпП).
52.Відповідно до статті 13 КЗпП та статті 7 Закону України «Про колективні договори і угоди» зміст колективного договору визначається сторонами.
53.Статтею 13 КЗпП визначено, що у колективному договорі встановлюються взаємні обов?язки роботодавця та працівника, зокрема, щодо встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати і інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.). Колективним договором встановлюються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угодами, гарантії.
54.Відповідно до статті 18 КЗпП та статті 5 Закону України «Про колективні договори та угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.
55.Частиною 2 статті 97 КЗпП визначено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.
56.Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входить: - основна заробітна плата. Це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов?язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців - додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов?язані з виконанням виробничих завдань і функцій, - інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
57. Так, пунктом 3.9. колективного договору №2 (зі змінами, введеними в дію з 1 січня 2022 року) передбачено надавати працівникам 1 раз на рік допомогу на оздоровлення у розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених законом на перше число першого місяця поточного року стаж роботи яких в АТ "Укрзалізниця" становить не менше 6 місяців.
58. Відмовляючи у задоволенні позову в частині позовних вимог про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки, суд першої інстанції виходив з того, що виплата такої допомоги зупинена відповідно до вимог Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2023 року та на виконання рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року.
59. Проте, судом першої інстанції не враховано, що вказаний закон ухвалено Верховною Радою України 15 березня 2022 року, а набрав чинності вказаний закон 24 березня 2022 року, у той час як рішення правління АТ «Українська залізниця» № Ц-45/31 Ком.т, яке стало підставою для невиплати позивачу допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки, було прийнято 14 березня 2022 року, в той час як закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі в силу прямої дії статті 58 Конституції України, у зв"язку з чим положення вказаного закону не могли застосовуватися судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.
60.Відповідно до статті 9 КЗпП умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними.
61.Стаття 9 КЗпП не вимагає будь-якої процедури визнання недійсними умов договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством.
62.Аналогічний правовий висновок висловлено в постанові Верховного Суду від 05 лютого 2025 року у справі № 211/7338/23 (провадження № 61-8811св24).
63.В матеріалах справи відсутні докази попередження позивача про погіршення існуючих умов оплати праці у порядку, передбаченому КЗпП та застосування пункту 1.1.4. рішення правління АТ «Укрзалізниця» № Ц-54/31 Ком.т. про призупинення виплати йому частки заробітної плати, а саме матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки.
64.З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 має відповідний стаж роботи в АТ «Укрзалізниця», передбачений п. 3.9. колективного договору №2.
65.За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для невиплати позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення, передбаченої п. 3.9. колективного договору №2 за 2022-2023 роки.
66.Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2022 року - 2481 гривня.
67.Відповідно до статті Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 року - 2684 гривні.
68.Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
69.З урахуванням наведеного рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки підлягає скасуванню із ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача допомоги на оздоровлення, передбаченої п. 3.9. колективного договору №2 за 2022 рік у розмірі 14 886 грн (2481 грн х 6) та за 2023 роки у розмірі 16 104 грн (2684 грн х 6), із утриманням із цих сум установлених законодавством України податків і зборів (mutatis mutandis постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2021 року в справі № 9901/407/19).

(3) Щодо вимог про стягнення надбавки за вислугу років до суми вихідної допомоги
70.Відповідно до статі 44 КЗпП при припиненні трудового договору з підстав, зазначених, зокрема, у пункті 1 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.
71.Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що вихідна допомога при звільненні ОСОБА_1 була виплачена позивачу в розмірі посадового окладу, а саме 29162 грн у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю останнього протягом останніх двох місяців перед звільненням (травень-червень 2025 року).
72.Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
73.Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі – Порядок № 100).
74.Відповідно до підпункту "є" пункту 1 Порядку №100 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, виплати вихідної допомоги.
75.Згідно із пунктом 2 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.
76.Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.
77.Відповідно до пункту 4 Порядку № 100 якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.
78.Відповідно до штатного розпису структурного підрозділу Коростенська колійна машинна станція філії «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Укрзалізниця», введеного в дію з 01.04.2024 вбачається, що посадовий оклад головного інженера складає 29 162 гривень.
79.Позивач не заперечував факту виплати йому вихідної допомоги при звільненні у розмірі посадового окладу у сумі 29 162 гривень, однак стверджував, що при розрахунку вихідної допомоги йому не була виплачена постійна надбавка за вислугу років у розмірі 40 %.
80.За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
81.Натомість позивачем не доведено належними та допустимими доказами ані факту встановлення надбавки за вислугу років у розмірі 40%, ані факту порушення роботодавцем Порядку № 100 при обрахунку та виплаті позивачу вихідної допомоги при звільненні. 
82.Отже, колегії суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог в частині стягнення на користь позивача недоплаченої надбавки за вислугу років на суму вихідної допомоги при звільненні.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
83.Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
84.Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
85.Враховуючи, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки ухвалено із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права (статті 58 Конституції України, статті 9 КЗпП), колегія суддів вважає, що рішення в цій частині підлягає скасуванню із ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки, а в решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Щодо розподілу судових витрат
86.Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
87.За змістом підпункту 1 пункту 1 частини 2 статіт 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
88.За звернення позивача до суду першої інстанції із позовом про стягнення сум підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1% від ціни позову, що становить 4 713,36 грн (1% х 471 336,20 грн).
89.Згідно із підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статіт 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
90.За звернення позивача до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 7 070,04 грн (4 713,36 грн х 150 %).
91.За правилами частини 1 статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
92.Позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за вимогами про стягнення заробітної плати на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".
93.За наслідком апеляційного провадження позов позивача задоволено частково на 6,575%, а тому з АТ "Укрзалізниця" на користь держави слід стягнути судовий збір, що підлягав сплаті за подання позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 309,90 грн (4713,36 грн х 6,575%) та судовий збір, що підлягав сплаті за подання апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 464,85 грн (7 070,04 грн х 6,575%).
94.З огляду на звільнення позивача від сплати судового збору в силу вимог закону, з АТ "Укрзалізниця" на користь держави слід стягнути судовий збір в загальному розмірі 774,75 грн.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК, Житомирський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Барановський Ігор Іванович, задовольнити частково.

2. Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2025 року в частині відмови у стягненні матеріальної допомоги на оздоровлення скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ЄДРПОУ 40075815, місцезнаходження за адресою: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) матеріальну допомогу на оздоровлення за 2022 рік у розмірі 14 886 (чотирнадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривень (з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів) та матеріальну допомогу на оздоровлення за 2023 рік у розмірі 16 104 (шістнадцять тисяч сто чотири) гривні (з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів).

4. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

5. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ЄДРПОУ 40075815, місцезнаходження за адресою: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5) на користь держави судовий збір у розмірі 774 (сімсот сімдесят чотири) гривні 75 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК.

Повний текст постанови складено 9 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач:	  	К. В.  Шалота    	
Судді:	  	О. С. Коломієць 	
  	  	    О. Б. Талько