УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №293/898/25 Головуючий у 1-й інст. Збаражський О. М. 
Номер провадження №33/4805/304/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Гулої Світлани Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 04 вересня 2025 року, якою останнього визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 

встановив:

Постановою судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 04 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1  24.07.2025 о 17 год 09 хв с. Городище, вул. Ченяхівського, 21, керував автомобілем Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на портативний відеореєстратор, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Гула С.В., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на необґрунтованість та незаконність постанови, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема зазначає, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 права, передбачені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Також, вказує, що працівники поліції чинили тиск на ОСОБА_1 та фактично спровокували його на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку, оскільки на момент зупинки у поліцейських був відсутній технічний прилад «Драгер». Крім того, у скарзі зазначено, що протокол за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає розгляду судом і всі зауваження щодо його змісту можуть бути заявлені особою під час судового розгляду. Тому, на її думку, невнесення ОСОБА_1 зауважень до змісту протоколу не може розцінюватися як визнання ним вини у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Належним чином повідомлені про місце і час судового засідання ОСОБА_1 та його захисник Гула С.В. до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких клопотань на адресу суду не направляли.
За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 401402 від 24.07.2025 вбачається, що  ОСОБА_1  24.07.2025 о 17 год 09 хв с. Городище, вул. Ченяхівського, 21, керував автомобілем Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на портативний відеореєстратор, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 401402 від 24.07.2025 (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.07.2025 (а.с.4); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП від 24.07.2025 (а.с.5); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» від 24.07.2025 (а.с.6); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом від 24.07.2025 (а.с.7); свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5823 від 22.10.2024 (а.с.9); диском відеозапису події (а.с.10).
Протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та інші адміністративні матеріали, ОСОБА_1 підписав без зауважень.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. 
На наявному в матеріалах справи відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,. 
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 без будь-якого примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги пройти огляд на стан сп`яніння як із використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, незважаючи на роз`яснення йому наслідків такої відмови. При цьому у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, з огляду на наявні у нього зовнішні ознаки такого стану, які були озвучені водію та відображені у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами, передбаченими ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, іншими процесуальними документами, а також відсторонено від керування транспортним засобом.
Посилання апеляційної скарги на те, що працівники поліції чинили тиск на ОСОБА_1 та фактично спровокували його на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи. При цьому матеріали справи та відеозапис події не містять будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про спонукання водія працівниками поліції до відмови від проходження огляду. 
Крім того, з відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово намагався з`ясувати можливість уникнення притягнення до адміністративної відповідальності, що свідчить про усвідомлення ним характеру вчинених дій та їх можливих правових наслідків.
Отже, ознак провокації з боку службових осіб поліції апеляційним судом не встановлено.
Дії працівників поліції під час документування адміністративного правопорушення відповідали вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, а також вимогам ст.266 КУпАП. 
Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено у встановленій формі з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, не містять посилань на нові обставини чи докази, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість ухваленої у справі постанови, а тому не можуть бути підставою для її скасування. 
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи, надав належну оцінку зібраним доказам та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Гулої Світлани Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 04 вересня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич