ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2026 року   Справа № 906/453/25 
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Розізнана І.В. ,  суддя Крейбух О.Г. 
без виклику учасників справи
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" на рішення Господарського суду Житомирської області від 17.11.2025 у справі №906/453/25 (повний текст 27.11.2025)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Осктрейд" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" 
про стягнення 206 037,28 грн

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 17.11.2025 у справі №906/453/25 позов задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Осктрейд" 97 500,00 грн основного боргу, 11 410,78 грн 3% річних, 62 126,50 грн інфляційних, а також 2 046,45 грн витрат по сплаті судового збору.
В решті позову відмовлено.
Суд першої інстанції виснував, що невиконання відповідачем зобов`язань за договором підтверджується матеріалами справи, доказів оплати 97500,00 грн основного боргу останнім не надано, а тому вказана сума підлягає стягненню. Також місцевий господарський суд повважав обґрунтованими заявлені 3% річних та інфляційні. Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку, що правові підстави для стягнення 35 000,00 грн збитків відсутні.
Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" 08.12.2025 звернулося до суду через систему Електронний суд із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 17.11.2025 у справі № 906/453/25 в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" 97 500,00 грн основного боргу, та ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити в задоволенні позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Осктрейд" щодо стягнення 97 500,00 грн основного боргу, в іншій частині оскаржуване рішення - залишити без змін. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Осктрейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" витрати на правничу допомогу та судовий збір.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:
- у даному випадку фактично відсутні: 1) факт надання послуг та його належне оформлене підтвердження позивачем, 2) погодження з апелянтом відповідачем Акта надання послуг (обсягу наданих послуг), 3) підтвердження, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором у передбаченому порядку;
- орендні правовідносини фактично припинилися 06.12.2024, що підтверджується Актом прийому-передачі до Договору оренди транспортного засобу № 13/05/2024-220-9402 від 13.05.2024, підписаним обома сторонами. Відповідно до п. 3.5 Договору, з цієї дати припиняється і нарахування орендної плати. Жодних інших підстав для формування нарахування орендної плати за період після повернення техніки - не існує;
- апелянт-відповідач не здійснював авансових платежів у грудні 2024 року, що є ключовою умовою для узгодження та подальшого нарахування оплати за фактичне користування (п. 3.3 Договору). Відсутність авансу свідчить про відсутність наміру користування та, відповідно, - відсутність виникнення зобов`язання щодо сплати;
- Акт надання послуг №165 від 06.12.2024 був направлений позивачем лише 04.02.2025, що є грубим порушенням умов Договору (зокрема, п. 3.4) та свідчить про односторонній, непогоджений характер виставленої суми. До того ж, сам акт не підписаний апелянтом-відповідачем і не погоджений шляхом ділового листування або іншими діями;
- позивач не довів фактичного надання послуг у грудні 2024 року - з урахуванням того, що техніка була повернута вже 06.12.2024, а змінний рапорт №12 також не погоджувався апелянтом-відповідачем і не підтверджує господарську операцію.
18.12.2025 матеріали справи №906/453/25 надійшли до суду.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" на рішення Господарського суду Житомирської області від 17.11.2025 у справі №906/453/25. Роз`яснено, що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" на рішення Господарського суду Житомирської області від 17.11.2025 у справі №906/453/25 буде здійснюватися без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Запропоновано учасникам у справі подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в порядку ст. 263 ГПК України протягом 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
07.01.2026 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Осктрейд" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 17.11.2025 – без змін. Судові витрати стягнути з відповідача. Зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у суді апеляційної інстанції становить 20 000 грн витрат на правничу допомогу.
13.01.2026 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" надійшла відповідь на відзив, в якому відповідач просить долучити до матеріалів справи № 906/453/25 відповідь на відзив на апеляційну скаргу. Врахувати пояснення, аргументи та обґрунтування викладені у відповіді на відзив на апеляційну скаргу ТОВ "ТЕХ-МАКС-2007". Задовольнити апеляційну скаргу ТОВ "ТЕХ-МАКС-2007" у справі № 906/453/25 у повному обсязі, та скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 17.11.2025 по справі № 906/453/25 в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС" 97 500,00 грн основного боргу, та ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити в задоволенні позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Осктрейд" щодо стягнення 97 500,00 грн основного боргу, в іншій частині оскаржуване рішення - залишити без змін. Вирішити питання щодо стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу на користь ТОВ "ТЕХ-МАКС-2007", в зв`язку із розглядом справи № 906/453/25 в апеляційній інстанції. Зазначає про понесені судові витрати: витрати на правничу допомогу – 17 000 грн 00 коп., судовий збір – 3 708 грн 67 коп. Всього – 20 708 грн 67 коп.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийняття оскаржуваного рішення суду, зазначає наступне.
Судом встановлено, що 13.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Осктрейд" (позивач/орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" (відповідач/орендар) укладено Договір оренди транспортного засобу №13/05/2024-220-9402.
Відповідно до п. 1.1, 1.2 Договору, орендодавець передає, а орендар приймає у платне користування навантажувач Volvo L220G, 2013 року виготовлення, ідент. № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 (далі - Предмет оренди). Вартість оренди складає 2 500,00 грн з ПДВ за одну машино-годину роботи Предмета оренди.
Згідно п. 1.3. Договору цільове призначення Предмета оренди: для роботи за адресою: 11420, Житомирська обл., с. Клочки.
Також пунктами 2.3.3., 2.3.8., 2.3.9. Договору сторони погодили. що обов`язками орендаря, зокрема, є:
- своєчасно і в повному розмірі згідно умов договору вносити орендну плату;
- за власний рахунок доставити Предмет оренди до місця проведення роботи, за умови дотримання п.п. 1.3. Договору;
- за власний рахунок, після закінчення дії Договору (або після його дострокового розірвання) протягом 3 календарних днів повернути Орендодавцю Предмет оренди, у тому ж стані, у якому останній був переданий в оренду (з урахуванням нормального зносу), на підставі Акта приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками Сторін та скріплюється їх печатками.
Відповідно до п.п. 3.2. Договору орендну плату орендар сплачує в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця.
Оплата проводиться в авансовому режимі три рази на місяць (першого, десятого, двадцятого числа-місяця) в розмірі 250 000,00 грн з ПДВ за 100 машино-годин, згідно Договору (п.п. 3.3. Договору).
Відповідно до п. 3.4. Договору, розрахунок буде проведено в кінці місяця за фактично напрацьовані машино-години і надано Акти виконаних робіт, який сплачується Орендарем не пізніше п`ятого числа кожного місяця.
Договір підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін (п. 5.1. Договору).
Згідно п. 5.3. Договору останній набуває чинності в момент, визначений у п. 5.1. та діє до 31.12.2025.
06.12.2024 сторонами у справі підписано Додаткову угоду до Договору № 13/05/2024-220-9402 від 13.05.2024, згідно якої достроково розірвано Договір № 13/05/2024-220-9402 від 13.05.2024.
06.12.2024 сторонами у справі підписано Акт прийому-передачі транспортного засобу №13/05/2024-220-9402.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 05.02.2025 у справі №906/1329/24 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Осктрейд" - 1 827 250,00 грн основного боргу, 80 978,50 грн інфляційних, 15 752,75 грн річних, 24 298,98 грн судового збору.
Рішення суду набрало законної сили 28.02.2025.
Предметом спору у справі № 906/1329/24 було стягнення заборгованості за період з червня по листопад 2024 року.
Позивач зазначає, що оскільки на момент подання позову в справі № 906/1329/24 не настав строк оплати оренди за грудень 2024 року, такий платіж не був включений до позовної заяви.
У грудні 2024 вартість оренди становить 97 500,00 грн, що підтверджується актом надання послуг від 06.12.2024 № 165 та рахунком від 06.12.2024 № 115.
Вказаний акт не був підписаний відповідачем під час повернення об`єкта оренди та підписання додаткової угоди про дострокове розірвання договору.
04.02.2025 акт надання послуг від 06.12.2024 № 165 та рахунок на оплату від 06.12.2024 № 115 позивач направив листом з описом вкладення на адресу відповідача, що підтверджується описом вкладення, поштовою накладною № 1150900043452.
05.02.2025 Акт надання послуг та рахунок отримано відповідачем, що підтверджується відстеженням пересилання поштових відправлень.
Відповідач підписаний примірник акта надання послуг від 06.12.2024 № 165 не повернув, жодних заперечень щодо вказаного акта не надав.
Позивач зазначає, що в порушення п.п. 2.3.8. та 2.3.9. Договору орендар свій обов`язок щодо повернення Предмета оренди за свій рахунок у місто Коростень не виконав.
Предмет оренди повернуто у селі Радча, що підтверджується п. 6 Акта приймання- передачі від 06.12.2024.
Як наслідок, 01.01.2024 між ТОВ "Осктрейд" (замовник) та ФОП Бабкіною Ганною Володимирівною (експедитор) укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 43071279-Ф, відповідно до якого замовник доручає, а експедитор зобов`язується надати транспортно-експедиційні послуги з метою доставки автомобільним транспортом ввірений для перевезення вантаж, а замовник бере на себе зобов`язання сплатити плату за надані послуги.
Перевезення Предмета оренди за рахунок позивача підтверджується актом здачі- приймання робіт (надання послуг) від 11.12.2024 № 80.
Вартість такого перевезення становить 35 000,00 грн. Оплата послуг ФОП Бабкіної Г.В. підтверджується платіжною інструкцією від 01.04.2025 № 127.
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 97 500,00 грн основного боргу, 11 410,78 грн 3% річних, 62 126,50 грн інфляційних та 35 000,00 грн збитків.
В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення 97 500,00 грн основного боргу, 11410,78 грн 3% річних та 62 126,50 грн інфляційних позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за договором оренди транспортного засобу № 13/05/2024-220-9402 від 13.05.2024 в частині сплати орендних платежів (за актом № 165 від 06.12.2024).
Вимоги в частині стягнення 35 000,00 грн збитків позивач обґрунтовує тим, що останні завдані позивачу внаслідок недотримання відповідачем умов договору № 13/05/2024-220-9402 від 13.05.2024 в частині обов`язку орендаря - ТОВ "ТЕХ-МАКС-2007" після закінчення дії договору за власний рахунок повернути об`єкт оренди орендодавцю. Оскільки орендований транспортний засіб повернуто орендодавцю - ТОВ "Осктрейд" в с. Радча Коростенського району Житомирської області, а не в м. Коростень Житомирської області, позивач поніс витрати в сумі 35 000,00 грн на перевезення предмета оренди до міста Коростень.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Колегія суддів зауважує, що відповідачем оскаржується рішення Господарського суду Житомирської області від 17.11.2025 у справі № 906/453/25 в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" 97 500,00 грн основного боргу. Скаржник просить ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити в задоволенні позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Осктрейд" щодо стягнення 97 500,00 грн основного боргу, в іншій частині оскаржуване рішення - залишити без змін.
Відтак, оскаржуване рішення переглядається в апеляційному порядку лише в межах вимог і доводів апеляційної скарги у відповідності до положень ст. 269 ГПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ч. 1 ст. 193 ГК України (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та подання позову) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Статтею 283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. Об`єктом оренди може бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення). До відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частини 1, 3, 6).
Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч.ч. 1, 4 ст. 286 ГК України).
У відповідності до ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.
Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає (ст. 762 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Матеріали справи містять копію Акту наданих послуг № 165 від 06.12.2024, змінного рапорту № 12, рахунку на оплату № 115 від 06.12.2024, докази направлення згаданих рахунку та Акту на адресу відповідача та докази отримання таких документів відповідачем.
Судом встановлено, що відповідачем заперечень щодо надісланого Акту та рахунку позивачу не надав. Факт оренди транспортного засобу не спростував.
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 97500,00 грн основного боргу підлягають задоволенню у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за договором та відсутністю доказів оплати відповідачем вказаної суми заборгованості.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника щодо не здійснення останнім авансових платежів у грудні 2024 року.
Згідно з п. 3.3 договору оплата проводиться в авансовому режимі три рази на місяць (першого, десятого, двадцятого числа-місяця) в розмірі 250 000,00 грн з ПДВ за 100 машино-годин, згідно Договору.
Відповідно до п. 2.3.3 Договору сторони погодили, що обов`язками орендаря, зокрема, є своєчасно і в повному розмірі згідно умов договору вносити орендну плату.
Як встановлено судом, відповідач факт оренди транспортного засобу не спростував, а тому не внесення авансового платежу не звільняє відповідача від сплати орендної плати за користування транспортним засобом на умовах встановлених Договором.
Суд також звертає увагу, що позивачем орендна плата нарахована за період з 01.12.2024 до 06.12.2024.
Матеріали справи містять змінний рапорт №12 за грудень 2014 року, з якого вбачається, що транспортний засіб Volvo L220G, 2013 року зав. № VCEL220GV00009402 відпрацював 39 мотогодин до 05.12.2024. 
Тому доводи скаржника про не доведення фактичного надання послуг у грудні 2024 року не є обгрунтованим, так як зазначалося вище, відповідач не надав заперечень щодо обсягу чи якості послуг згідно з Актом надання послуг № 165 від 06.12.2024 на суму 97 500,00 грн.
Недотримання позивачем п. 3.4 Договору та направлення відповідачу Акту № 165 від 06.12.2024 та рахунку на оплату 04.02.2025 не є підставою для невиконання зобов`язання щодо сплати орендної плати.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.
В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наведених обставин, рішення Господарського суду Житомирської області від 17.11.2025 у справі №906/453/25 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" - без задоволення.
Судові витрати, зокрема і витрати на правничу професійну допомогу, апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст. 123, 129 ГПК України та покладає на скаржника.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" на рішення Господарського суду Житомирської області від 17.11.2025 у справі №906/453/25 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 17.11.2025 у справі №906/453/25 - без змін.
2. Справу №906/453/25 повернути до Господарського суду Житомирської області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "17" лютого 2026 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю. 

Суддя   Розізнана І.В. 

Суддя   Крейбух О.Г.