КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
№ провадження 33/4809/106/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Краснопольська Л. П. 
Категорія - 172-6   Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2026 року      м. Кропивницький
Суддя Кропивницького апеляційного суду - Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Турти А.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2026 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Голованівськ Кіровоградської області, українки, паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , працюючої адміністратором відділу «Центр надання адміністративних послуг» Новоархангельської селищної ради, зареєстрованої та фактично проживаючої: АДРЕСА_1 , 
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винною в тому, що вона, призначена розпорядженням Новоархангельського селищного голови від 25.05.2022 року №59-к «Про призначення ОСОБА_1 на посаду відділу Центру надання адміністративних послуг Новоархангельської селищної ради з 01.06.2022 року». Із залишенням у неї 9 рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах п`ятої категорії посад органу місцевого самоврядування.
Розпорядженням Новоархангельського селищного голови від 07.08.2023 року №147-к, ОСОБА_1 звільнено з посади адміністратора відділу Центр надання адміністративних послуг Новоархангельської селищної ради, 07.08.2023 року. Таким чином, ОСОБА_1 , станом на 00 год. 00 хв. 01.01.2024 року була суб`єктом декларування, в розумінні та відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», на якого поширювалася і поширюється його дія. Відповідно, у ОСОБА_1 01.01.2024 року виник обов`язок подати декларацію за 2023 рік у період з 00 год. 00 хв. 01.01.2024 року до 00 год. 00 хв. 01.04.2024 року. Згідно відомостей з Реєстру декларацій за 2023 рік, ОСОБА_1 , як суб`єктом декларування подано (опубліковано) шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua 25.11.2024 року о 14:09 год, тобто несвоєчасно.
Відповідно до рішення від 04.04.2017 року № 124, під поважними причинами слід розуміти: - неналежне функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; - неможливість особи подати вчасно декларацію, в зв`язку з хворобою; - перебуванням особи на лікуванні; - внаслідок стихійного лиха; - технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребовуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію.
Даними діями було вчинено адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. 
Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП доведена повністю та підтверджується матеріалами справи.
Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, адвокат Турта А.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження на підставі п.7 ч. 1 ст.247 КУпАП.
Апелянт вважає, що судом при постановленні оскаржуваного рішення було проігноровано ще ряд недоліків, які мають значення для розгляду справи. До протоколу слід долучити документи, які свідчать про підстави, процесуальний порядок збирання та отримання доказів у справі про адміністративне правопорушення, посадовою особою, яка склала протокол документи, які свідчать про підстави, процесуальний порядок збирання та отримання доказів у справі про адміністративне правопорушення, які були зібрані під час провадження про адміністративне правопорушення не долучені. 
Зокрема, до протоколу долучені копії наказів про зарахування, звільнення ОСОБА_1 .. Проте, коли та яким процесуальним шляхом отримані та долучені зазначені документи до протоколу працівником поліції, невідомо, про що наголошувала сторона захисту.
В матеріалах справи взагалі відсутні відомості, про те, що ОСОБА_1 під підпис ознайомлена з «Попередженням про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання вимог фінансового контролю тощо, що встановлені Законом України "Про запобігання корупції", в тому числі з вимогами ст. 52 даного Закону, тобто будучи достовірно обізнаною з положеннями цього Закону. 
А враховуючи надані пояснення особою, яка притягується до відповідальності, щодо того, що вона не була обізнана, про необхідність відомостей, проте розуміє, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, апелянт вважає, що дана обставина повинна бути доведена саме органом на якого покладено складання даних адміністративних матеріалів. 
Також не були завірені належним чином документи, які містяться в матеріалах справи з урахуванням вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Копії документів, які надійшли до суду, уповноваженою особою не завірені, що позбавляє можливості посилатись на них як на допустимий доказ.
Зазначені недоліки не дають можливості об`єктивно встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність правопорушника та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Окрім того, сторона захисту не згодна з посиланням в постанові суду першої інстанції про те, що датою виявлення правопорушення є дата складення протоколу, тобто момент з`ясування всіх необхідних даних, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу адміністративного правопорушення.»
Апелянт вважає днем виявлення адміністративного правопорушення днем направлення (листа з матеріалами) повідомлення Виконуючого обов`язків начальника відділу забезпечення діяльності у сфері запобігання корупції ОСОБА_2 до Управління стратегічного розслідування в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про те, що адміністратор центру надання адміністративних послуг Новоархангельської селищної ради ОСОБА_1 можливо вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, яке надійшло з Голованівської окружної прокуратури. 
Дата направлення листа 17.06.2025 року. Формулювання в листі «можливо вчинила» є формальним виконанням принципу «презумпції невинуватості». Саме з посиланням на вказаний документ, сторона захисту обґрунтовано вважає, що моментом виявлення адміністративного правопорушення є направлення листом матеріалів до УСР в Кіровоградській області ДСР НПУ.
На момент розгляду справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.
Будучи повідомленими про місце та час розгляду справи, ОСОБА_1 та її захисник-адвокат Турта А.В. до суду апеляційної інстанції не з`явились, від захисника подано клопотання від 19.02.2026 року щодо відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням в іншому судовому засіданні та неможливістю прибути ОСОБА_1 до суду через погіршення погодних умов. 
Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
Відповідно до правових висновків, зазначених, у статті 6 Європейської Конвенції з прав людини, ратифікованою Законом № 475/97-ВР від 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Суд наголошує, що безпосередня участь скаржника в судовому засіданні є його правом та бажанням, де функція суду полягає у своєчасному повідомленні про час і місце розгляду справи. 
Таким чином, судом забезпечений учасникам процесу доступ до суду, проте учасники процесу не скористалися своїми процесуальними правами. 
У зв`язку недопущенням затягування та порушенням строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 277 КУпАП, апеляційний розгляд проведено без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не порушуючи процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Турти А.В.
Прокурор Зінов`єв М.В. заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін. Крім цього, зазначив, що моментом початку обчислення строку накладення стягнення є саме дата складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Так, перед судом поставлено питання, з якого часу необхідно рахувати факт виявлення правопорушення.
Для логічного розуміння поняття «час виявлення правопорушення» необхідно здійснити порівняння адміністративного провадження з кримінальним, (не плутати з аналогією), оскільки за даних обставин, вони фактично однакові, з тією різницею, що КПК України, визначає кожну стадію провадження.
Так, згідно вимог ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування.
Тобто досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Відповідно до вимог ч.2 ст.283 КПК України, досудове розслідування закінчується: закриттям кримінального провадження, звільненням особи від кримінальної відповідальності, або зверненням до суду з обвинувальним актом.
Тобто виявленням кримінального правопорушення не може бути час складання обвинувального акта, а є формальне внесення відомостей до ЄРДР.
Аналогічно, адміністративне провадження так само розпочинається з моменту виявлення ознак адміністративного правопорушення.
Виявленням правопорушення так само як і в кримінальному провадження може бути будь яке повідомлення: чи то очевидця, потерпілого, установи, або уповноваженою посадовою особою, тощо.
Після виявлення ознак адміністративного правопорушення наступає стадія збирання доказів, передбачених ст.251 КУпАП, рівно так саме, як в кримінальному провадження здійснюється досудове розслідування.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, аналогічно як в КПК України, на слідчих, прокурорів, уповноважених на складання обвинувальних актів.
І вже за наслідками перевірки та збирання доказів, уповноважена особа приймає рішення, передбачене ст.ст.247, 251 КУпАП. (або закриває провадження в справі, або складає протокол про адміністративне правопорушення.
Вже після складання адміністративного протоколу розпочинається стадія розгляду справи про адміністративне правопорушення. 
За таких обставин, прихожу до висновків, що стадією виявлення адміністративного правопорушення є саме дата, коли уповноважена особа, чи орган фактично отримали повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення, або виявили його самостійно.
Проте ніяким чином не дата складання адміністративного правопорушення, за наслідками збирання доказів в справі. 
Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та частинами третьою - шостою статті 164-14, статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.
Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а).
Так, згідно матеріалів адміністративної справи, адміністративне правопорушення, яке було вчинено ОСОБА_1 фактично було виявлено керівником в.о. начальника відділу забезпечення діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Кіровоградської обласної прокуратури М.Зінов`євим, тому з вищенаведеного вбачається, що строки можливого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності почали діяти саме з 17.06.2025, та відповідно до вимог ч.4 ст.38 КУпАП, закінчилися 17.12.2025(а.с. 72) .
Тобто, після 17.12.2025, в розумінні п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю. Між тим, оперуповноважений відділу Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, лейтенант поліції Є. Лисенко склав протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією стосовно ОСОБА_1 та направлено матеріали справи для розгляду до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області 07.10.2025 року, судом отримано 20.10.2025 року.
В свою чергу, суд першої інстанції в порушення вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, розглянув справу по суті та постановив рішення у справі 21.01.2026 року.
В статті 247 КУпАП зазначені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративні правопорушення, зокрема: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі 10) проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210 - 1 цього Кодексу.
Причому, аналіз даної статті вказує, що такі обставини, як: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони, - можливо встановити лише шляхом розгляду справи по суті, та перевірки фактичних обставин.
Інші ж обставини, зазначені в ст.247 КУпАП встановлюються незалежно від фактичних обставин справи, в залежності від зазначеної конкретної обставини. Наприклад: смерті особи – свідоцтвом про смерть; неосудність – психіатричним висновком; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку – свідоцтвом про народження; строків притягнення особи до відповідальності - закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статтею 38 цього Кодексу, тощо... 
При цьому, ст.247 КУпАП, не надає право органу, що здійснює адміністративне провадження його закрити, а зобов`язує його це зробити. 
За таких обставин, суд першої інстанції встановивши, що на час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 минув строк притягнення його до адміністративної відповідальності, був зобов`язаний закрити провадження саме за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, не здійснюючи розгляду справи по суті із встановленням фактичних обставин та доведеності чи спростування вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності. 
Враховуючи викладене, суд вважає, що постанову місцевого суду слід скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного та керуючись ст.247, ст.294 КУпАП, – 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Турти А.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2026 року – задовольнити.
Постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2026 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_1 скасувати та на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрити провадження в справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Постанова Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького
апеляційного суду Р.В. Широкоряд