Справа № 199/274/26
(3/199/294/26) 
ПОСТАНОВА 
іменем України
02.04.2026           місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, який має посвідчення водія серії НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
за участю: захисника Ігнатова Є.Є.,

УСТАНОВИВ:

17.12.2025 о 01:32 годині водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі на просп. Слобожанський, 1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено зі згоди водія на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 7510 ARND-0047», результат огляду позитивний – 0,54 проміле, чим водій порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху.
ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, а також через офіційний веб-сайт «Судова влада України», в тому числі повідомленням у додаток «Viber», яке доставлено адресату о 10:09 годині 19.03.2026, тобто судом прийнято вичерпні заходи для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.
Захисник Ігнатов Є.Є. не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки останній проходить військову службу. 
За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Ігнатов Є.Є. просив закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки: 
-відсутні докази керування та факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ;
-з доданого до матеріалів справи відеозапису убачаються ознаки його коригування, адже відеозапис є неповним. Захисник звернув увагу на те, що в протоколі час керування зазначено 17.12.2025 о 01 год. 32 хв., проте відеозапис долучений до матеріалів справи починається 17.12.2025 о 01 год. 26 хв., та в цей час ОСОБА_1 перебуває в припаркованому автомобілі поряд із поліцейським (що відображено на відеозаписі), що свідчить про те, що ОСОБА_1 фізично не міг керувати 17.12.2025 о 01 год. 32 хв. транспортним засобом;
-до справи не долучено сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки;
-пропонував та проводив огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейський чоловічої статі, в той час як акт огляду на стан алкогольного сп`яніння був складений поліцейською ОСОБА_2 . Крім того, в рапорті теж не зазначено жодної інформації про поліцейську ОСОБА_2 ;
-в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначений результат огляду на стан алкогольного сп`яніння - 0,054 проміле, що є допустимою нормою, що не може свідчити про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння;
-огляд військовослужбовця ОСОБА_1 відбувся з порушенням Порядку № 32 та вимог ст. 266-1 КУпАП.
Також захисником було подано клопотання про визнання долученого до справи відеозапису недопустимим доказом.

Вислухавши думку захисника Ігнатова Є.Є., вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 542832 від 17.12.2025, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений без зауважень, про що свідчить його підпис у протоколі. Зі змісту протоколу слідує, що 17.12.2025 о 01:32 годині водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі на просп. Слобожанський, 1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено зі згоди водія на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 7510 ARND-0047», результат огляду позитивний – 0,54 проміле, чим водій порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 7510 ARND-0047» ОСОБА_1 пройшов огляд для визначення стану сп`яніння. Відповідно до акту огляду та роздруківки результату тесту № 7510 проба позитивна – 0,54 %о. ОСОБА_1 власноручним підписом засвідчив свою згоду з результатом огляду на стан сп`яніння в акті огляду;
- матеріалом відеозапису працівника поліції, відповідно до якого 17.12.2025 водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора, проба позитивна 0,54 %о (проміле). ОСОБА_1 погодився з результатами огляду. Після чого відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9-а) Правил дорожнього руху, з який ОСОБА_3 ознайомлений під підпис. ОСОБА_1 роз`яснені його права.
Відповідно до п. 2.9-а Правил дорожнього руху водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Надаючи оцінку позиції захисника Ігнатова Є.Є. про наявність підстав для закриття провадження по справі за п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважаю такі доводи та позицію необґрунтованими, з огляду на наступне.
Частиною ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Приписи статті 266 КУпАП, Правил дорожнього руху, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, надають інспектору поліції виключні повноваження щодо виявлення у водія ознак сп`яніння. 
Тобто це дискреційні повноваження поліцейського і водій, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, повинен виконати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння або нести відповідальність за безпідставну та необґрунтовану відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи захисника про те, що відсутні докази керування та факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суддею не приймаються, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Спеціальними засобами доказування підлягає підтвердженню лише процедура огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, визначена ст. 266 та ст. 266-1 КУпАП.
Зокрема, ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.12.2025 зафіксовано, що 17.12.2025 о 01:32 годині водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі на просп. Слобожанський, 1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_3 . Водій ОСОБА_1 не скористався своїм правом внести зауваження до змісту протоколу про адміністративне правопорушення і не вніс до вказаного протоколу зауважень з приводу керування ним транспортним засобом, відмовившись від підпису у протоколі. 
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно сукупність досліджених доказів надає судді можливість дійти висновку про те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тому вимога поліцейського щодо виконання ним вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху у відповідності до ст. 266 КУпАП була законною, водій ОСОБА_1 виконав таку вимогу, пройшов огляд на стан сп`яніння, та погодився з результатами огляду на місці. 

Доводи захисника про те, що з доданого до матеріалів справи відеозапису убачаються ознаки його коригування, адже відеозапис є неповним, у зв`язку із чим такий матеріал відеозапису слід визнати недопустимим доказом, є необґрунтованими, виходячи з наступного.
У відповідності до приписів ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
При цьому приписами статті 266 КУпАП не передбачено як обов`язкову умову застосування технічних засобів відеозапису або, в разі неможливості застосування таких засобів, залучення двох свідків, для фіксації руху чи зупинки транспортного засобу. 
Суддя вважає, що наявний матеріал відеозапису в достатній мірі, з огляду на диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП та вимоги ст. 266 КУпАП, зафіксував процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а саме: проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 7510 ARND-0047», результат огляду позитивний – 0,54 проміле, ОСОБА_1 погодився з результатом огляду.
Захисник звернув увагу на те, що в протоколі час керування зазначено 17.12.2025 о 01 год. 32 хв., проте відеозапис долучений до матеріалів справи починається 17.12.2025 о 01 год. 26 хв., та в цей час ОСОБА_1 перебуває в припаркованому автомобілі поряд із поліцейським (що відображено на відеозаписі), що свідчить про те, що ОСОБА_1 фізично не міг керувати 17.12.2025 о 01 год. 32 хв. транспортним засобом.
Такі доводи захисника спростовані поясненнями допитаного в якості свідка в судовому засіданні поліцейського 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області ДПП капрала поліції ОСОБА_4 , який пояснив таку розбіжність технічною помилкою.
При цьому, суддя зауважує, що твердження захисника про корегування відеозапису є голослівними, оскільки ані ОСОБА_1 , ані захисник не зверталися із заявами з цього приводу до ДБР або прокуратури, не порушували питання про службову підробку працівниками поліції матеріалу відеозапису, тому заяви сторони захисту з цього приводу нічим об`єктивно не підтверджені, у зв`язку із чим відхиляються. 

Доводи захисника про те, що до справи не долучено сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, суддею не приймаються.
Розділ ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, регулює порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.
До того ж, як слідує з п. 5 розділу II Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Водій ОСОБА_1 не висловлював поліцейському вимогу надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, тому такі документи водію не надавалися. Обов`язку долучати вказані документи до справи за відсутності вимоги водія поліцейські не мають.

Доводи захисника про те, що водію пропонував та проводив огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейський чоловічої статі, в той час як акт огляду на стан алкогольного сп`яніння складений поліцейським жіночої статі ОСОБА_2 , яка не зазначено як член екіпажу в рапорті поліцейського, суддею не приймаються, оскільки згідно пояснень допитаного в суді в якості свідка поліцейського 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області ДПП капрала поліції ОСОБА_4 для документування правопорушення було запрошено на допомогу інший додатковий поліції, який прибув на місце зупинки автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 , тому поліцейська ОСОБА_2 , діючи за його вказівкою, оформила акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, а вже він складав протокол про адміністративне правопорушення.
У зв`язку із цим слід зазначити, що норми КУпАП не забороняють поліцейським припиняти та документувати правопорушення в складі групи поліцейських, у зв`язку із чим працівник поліції капрал ОСОБА_4 мав право залучити інший екіпаж поліції для припинення правопорушення і збору адміністративного матеріалу, зважаючи і на те, що ОСОБА_2 також має спеціальне звання поліцейського – капрал, відповідно є особою, яка згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, має право як на складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і на збір доказів такого правопорушення. 

Доводи захисника про те, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначений результат огляду на стан алкогольного сп`яніння - 0,054 проміле, що є допустимою нормою, що не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння спростовуються поясненнями в судовому засіданні як свідка поліцейського 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області ДПП капрала поліції ОСОБА_4 , який пояснив, що результат 0,054 проміле, зазначений в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, є звичайною технічною опискою. Так пояснення свідка узгоджуються із роздруківкою газоаналізатора та матеріалом відеозапису, згідно яких за наслідком огляду водія на стан алкогольного сп`яніння результат газоаналізатора склав 0,54 проміле. 

Доводи захисника про те, що огляд військовослужбовця ОСОБА_1 відбувся з порушенням Порядку № 32 та вимог ст. 266-1 КУпАП, є необґрунтованими. 
У відповідності до ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт.
Згідно ч. 3 ст. 15 КУпАП при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.
З матеріалів справи слідує, що водій ОСОБА_1 станом на 16.12.2025 дійсно проходив військову службу у Збройних Силах України, проте не обіймав посаду водія транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту та не був військовослужбовцем строкової служби. 
ОСОБА_1 керував легковим автомобілем, який не перебуває на балансі військової частини, рухався по вулиці міста Дніпра у комендантську годину, не маючи при собі документів, які б підтверджували виконання ним бойового наказу чи розпорядження. 
За таких обставин водій ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несе адміністративну відповідальність на загальних підставах, але до нього за вчинення даного правопорушення не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи та адміністративний арешт. 
Крім того, у відповідності до п. 1) ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення за статтею 130 КУпАП мають право складати лише:
1) уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції;
2) уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському та внутрішньому водному транспорті.
Здійснювати дії щодо тимчасового вилучення посвідчення водія (стаття 265-1 КУпАП) мають право виключно поліцейські. 
При цьому, як слідує з п. 1) ч. 1 ст. 255 КУпАП, уповноваженні на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, мають право складати протоколи лише про адміністративні правопорушення, передбачені: статтею 44, частиною другою і третьою статті 123, статтями 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7, що вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків.
Також слід зазначити, що окремий порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, визначений у відповідності до ст. 266-1 КУпАП, стосується тих військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, які:
- виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин;
- перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
Тобто, процедура огляду на стан сп`яніння, що визначена у ст. 266-1 КУпАП не стосується тих військовослужбовців, які, керуючи транспортними засобами, порушили правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, що узгоджується із приписами ч. 1 ст. 15 КУпАП, за якої такі військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. 
Приймаючи до уваги той факт, що в матеріалах справи відсутні докази того, що у відповідності до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ військовослужбовець ОСОБА_1 16.12.2025 у місті Дніпрі виконував безпосередні обов`язки військової служби, відповідно, працівники поліції, виявивши у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, правомірно застосували до останнього загальний порядок проходження огляду на стан сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП, що узгоджується з приписами ст. 255 КУпАП.

На підставі викладеного вважаю, що всі докази, які покладені в основу даної постанови, відповідають положенням ч. 1 ст. 251 КУпАП, тобто є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку – достатніми для прийняття рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення йому адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 
1) про накладення адміністративного стягнення; 
2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 
3) про закриття справи.
Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.
Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 КУпАП.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке посягає на безпеку дорожнього руху, дані про особу ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, ступінь його вини, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Надаючи оцінку клопотанню захисника щодо накладення водію стягнення з урахуванням принципу індивідуалізації, в якому захисник просив не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами застосувавши аналогію ст. 69 КК України, виходжу з наступного.
Як зазначено вище, Велика Палата Верховного Суду в п. 21 постанови від 30.08.2023 у справі № 208/712/19, розглядаючи заяву захисника про перегляд постанов Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.04.2019 та Дніпровського апеляційного суду від 30.05.2019 про притягнення особи до адміністративної відповідальності з підстави встановлення ЄСПЛ у рішенні від 06.10.2022 (заява № 13063/18) у справі «Бантиш та інші проти України» порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом, констатувала, що згідно з законодавством України керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є адміністративним правопорушенням. Відтак процедура розгляду відповідних судових справ належить до сфери регулювання не Кримінального процесуального кодексу України, а КУпАП.
За таких обставин, при вирішенні питання щодо застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, в межах розгляду справи за КУпАП, виходжу з норм КУпАП, зокрема п. 5) ч. 1 ст. 24, ч. 2 ст. 30 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно яких суддя вправі застосовувати позбавлення спеціального права – права керування транспортними засобами особі, якій таке право було надане. ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, тому підстав для незастосування відносно нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами – не має. 
При цьому, як зазначено вище, суддя під час розгляду справи за КУпАП не має права застосовувати за аналогію норми КК України, зокрема ст. 69 КК України, оскільки нормами КУпАП не передбачено право судді застосовувати аналогію кримінального закону, інакше в такому випадку суддя перебирає на себе не притаманну йому функції законодавця, що є неприпустимим (наприклад, остаточне рішення Європейського суду з прав людини у справі «Укркава проти України» від 30.06.2025). 
За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, визначено можливість накладення таких видів стягнень: 
1) штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;
2) на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Зокрема, приписами пункту 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що водій – особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до п. 5) ч. 1 ст. 24 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення: позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання). Тобто позбавлення спеціального права (зокрема, права керування транспортними засобами) може бути застосоване лише до осіб, яким надане таке право.
Приписи п. 5) ч. 1 ст. 24 КУпАП узгоджуються із нормою ч. 2 ст. 30 КУпАП, згідно якої позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Тобто, виходячи з положень п. 5) ч. 1 ст. 24, ч. 2 ст. 30 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху та, як зазначено в п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати таке стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, тоді, коли винна особа взагалі його не має, що в даному випадку не має відношення до ОСОБА_1 , який отримував посвідчення водія.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 12) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці під час виконання службових обов`язків.
Тобто законом не передбачено можливість звільнити порушника від сплати судового збору через факт наявності правового статусу військовослужбовця. Відповідно лише військовослужбовець, який під час виконання службових обов`язків, вчинив адміністративне правопорушення може бути звільнений від сплати судового збору. 
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, будучи військовослужбовцем.
Проте, як зазначено вище, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення під час виконання саме службових обов`язків військовослужбовця, у зв`язку з чим підстав для його звільнення від сплати судового збору не вбачається.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. 
Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: В.О.Лисенко