Справа № 729/275/26 2/729/465/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі : 
головуючої судді Булиги Н.О. з участю секретаря Романченко С.С.
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м.Бобровиці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до об`єднаної територіальної громади в особі Бобровицької міської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, 

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала та була зареєстрована в м. Носівка Чернігівської області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 . 
За життя спадкодавиця склала заповіт, яким заповіла усе своє майно позивачці. Позивачка фактично прийняла спадщину, що підтверджується здійсненням дій щодо управління спадковим майном, а також зверненням до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.
Позивачка зазначає, що 1\3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , належала спадкодавиці як члену колгоспного двору, а також вказує, що і вона не втратила право на частку у майні колгоспного двору, у зв`язку з чим має право на ще 1/3 частку цього майна.
Проте, при зверненні до нотаріуса, позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину зазначеного нерухомого майна їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Крім того, позивачка зверталася до державного реєстратора з метою реєстрації права власності на 1/3 частку будинковолодіння належного їй як члену колгоспного двору, однак у проведенні реєстраційних дій їй також було відмовлено.
Зважаючи на викладене, позивачка не має можливості оформити право власності на спадкове майно у позасудовому порядку, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, з них на 1/3 частку у порядку спадкування за заповітом після смерті баби та на 1/3 частку як за членом колгоспного двору, який не втратив право на частку у його майні.
У судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнає. 
Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. 
У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . Вона проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідною довідкою органу місцевого самоврядування №1420 від 10.04.2024 (а.с.12-13).
За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 17 липня 1992 року, яким заповіла все належне їй майно позивачці, що підтверджується копією заповіту №70 від 17.07.1992, посвідченого секретарем виконкому сільської ради та довідкою про те, що заповіт не змінювався та не скасовувався (а.с.14-15).
Згідно довідки Бобровицької міської ради від 13.05.2024, станом на 15 квітня 1991 року у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 мешкали члени колгоспного двору ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.17).
Відповідно до довідки від 01.04.2025, позивачка після смерті спадкодавиці фактично прийняла спадщину, здійснювала догляд за будинком, обробляла земельну ділянку, сплачувала необхідні платежі(а.с.16).
Згідно довідки КП «Ніжинське МБТІ» №85 від 18.02.2026, станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.24-25).
З матеріалів справи також вбачається, що позивачкою виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, а також отримано довідку про технічний стан нерухомого майна №1025 від 24.08.2024, що підтверджується відповідними документами (а.с.18-24).
Позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса від 24.09.2025 їй відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.26).
Також позивачка зверталася до державного реєстратора з метою державної реєстрації права власності на відповідну частку житлового будинку як член колгоспного двору, однак рішенням державного реєстратора №81041682 від 26.09.2025 їй відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують виникнення права власності (а.с.27).
Положеннями статей 15, 16 Цивільного кодексу України та статті 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у визначені законом способи.
Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі статтею 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до приписів статей 1268, 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець має право прийняти спадщину, зокрема шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а також шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом строк.
Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна або особа, яка вважає себе власником, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності у разі, якщо це право не визнається іншою особою або якщо втрачено документ, який посвідчує право власності.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа має право звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки кожного члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.
Крім того, відповідно до статей 120, 123 Цивільного кодексу УРСР, які регулювали правовідносини колгоспного двору, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності, а кожен член двору мав право на частку в такому майні.
З огляду на викладене, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, однак не має можливості оформити право на спадкове майно у нотаріальному порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а також зважаючи на те, що вона як член колгоспного двору не втратила право на частку у його майні, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. При цьому суд враховує, що іншим способом захистити порушене право позивачки неможливо, а визнання за нею права власності не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України є підставою для ухвалення судом рішення про задоволення позову, оскільки таке визнання є добровільним, безумовним та не суперечить вимогам закону.
Керуючись статтями 4,12,13,76-81,89,95, 200, 258,259, 263-265 ЦПК України, статтями 1216, 1218, 1219, 1222, 1223 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Об`єднаної територіальної громади в особі Бобровицької міської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки житлового будинку загальною площею 58,7 кв. м., житловою площею 38,2 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , з них на 1/3 частку у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на 1/3 частку належну ОСОБА_1 як члену колгоспного двору, який не втратив право на частку у його майні.
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .
Відповідач - Об`єднана територіальної громада в особі Бобровицької міської ради Ніжинського району Чернігівської області, місце розташування 17400, вул. Незалежності,46 м.Бобровиця Ніжинський район Чернігівська область, код ЄДРПОУ 04061990.

Суддя Бобровицького районного суду Н.О.Булига