09.03.2026 
Справа №639/776/26
Провадження № 1-КП/639/211/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2026 року м. Харків
Новобаварський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/776/26 (в ЄРДР № 12019220500000311 від 21.02.2019) за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хоні Республіки Грузія, громадянина Грузії, офіційно непрацюючого, з вищою освітою, неодруженого, не маючого судимості, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, 

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор – ОСОБА_4 ,
обвинувачений – ОСОБА_5 ,
захисник – ОСОБА_6 ,
перекладач – ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним
ОСОБА_8 21.02.2019, приблизно о 10 год. 10 хв., проходив по вулиці Юрія Парашука м. Харків, де побачив автомобіль «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , який було припарковано навпроти будинку № 54, в салоні якого на задньому сидінні знаходилась жіноча сумка з речами, належна раніше йому невідомій ОСОБА_9 .
Саме в той час ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, спочатку, перебуваючи біля дверей зазначеного автомобіля, та, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає та не може перешкодити вчиненню задуманого злочину, використовуючи заздалегідь заготовлене свердло, розбив ним скло на задній лівій пасажирській двері вказаного автомобіля.
Таким чином, ОСОБА_5 у зазначений період часу виконав всі дії, які вважав за необхідне, для проникнення в автомобіль.
В подальшому ОСОБА_5 діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи, та, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди, таємно заволодів майном, а саме: жіночою сумкою «Prada», вартістю 300 грн. 00 коп., всередині якої знаходились документи на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; шапкою, вартістю 120 гривень; ліками «Брилінга», вартістю 1500 гривень; дерматиновим гаманцем, вартістю 45 гривень; канцелярською ручкою; інсулиновим шлрицем «Левемир» із змінними насадками у кількості 6 штук; пігулками «Ацетилсаліцилова кислота»; жіночою заколкою; жіночим засобом особистої гігієни; жіночою нижньою білизною, вартість яких в ході досудового розслідування встановити не можливо, а також грошовими коштами в сумі 3082 гривень, 100 доларами США, що згідно офіційному курсу гривні до іноземної валюти НБУ станом на 21.02.2019 становить 2708 гривень 75 копійок, 50 російськими рублями що згідно офіційному курсу гривні до іноземної валюти НБУ станом на 21.02.2019 становить 20 гривень 56 копійок, які знаходились у дерматиновому гаманці чорного кольору, який також перебував в середині сумки потерпілої ОСОБА_9 .
Таким чином, ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав за необхідне, спрямовані на таємне заволодіння вищевказаним майном та грошовими коштами належними ОСОБА_9 з автомобіля «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_1 .
Після цього ОСОБА_5 , звернувши на свого користь жіночу сумку з викраденим майном всередині та грошовими коштами, з місця скоєння злочину зник, бажаючи в подальшому розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
В результаті протиправного ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 7776 грн. 31 коп..

ІІ. Позиція обвинуваченого  щодо пред`явленого обвинувачення 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, як скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Зокрема,  ОСОБА_5 показав суду, що у лютому 2019 року приїхав у м. Харків до свого приятеля, проте виявилось, що того у місті немає, адже він кудись поїхав. Через відсутність будь-яких коштів навіть на придбання їжі, та неможливість працевлаштуватися через незнання української мови, він вирішив вчинити крадіжку майна з автомобіля «Honda CR-V», який він побачив припаркованим на вулиці. Підійшовши до вказаного автомобіля, він наявним у нього свердлом розбив скло на задній лівій пасажирській двері вказаного автомобіля та забрав з сидіння жіночу сумку. 
Свої дії  ОСОБА_5 піддав критичній оцінці та висловив жаль щодо скоєного, зобов`язався більше не допускати протиправної поведінки зі свого боку, зазначив, що після вказаних подій поїхав до м. Києва, де проживає по теперішній час у цивільному шлюбі, працює без офіційного працевлаштування.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Обвинувачений  ОСОБА_5 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. 
Цю позицію також висловили прокурор.
Потерпіла ОСОБА_9 в поданій до суду заяві просила розглядати кримінальне провадження без його участі, зазначивши, що цивільний позов заявляти не буде, завдані їй збитки обвинуваченим відшкодовані в повному обсязі, будь-яких претензій до нього вона не має, покарання просив призначити на розсуд суду, а тому, з урахуванням положень ст. 325 КПК України, а також думки сторін кримінального провадження, суд розглянув справу за відсутності потерпілої.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим  ОСОБА_5 своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу  ОСОБА_5 , а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних процесуальних витрат та речових доказів.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим  ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого  ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви суду при призначенні покарання
Перевіркою даних про особу обвинуваченого  ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; неодружений, дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не має; має місце реєстрації та постійне місце проживання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого  ОСОБА_5 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого  ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами; враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним нетяжким злочином; кількість епізодів злочинної діяльності – один; відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини; особу винного; обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.
Крім того судом враховується, що за клопотанням сторони захисту заставу у розмірі 133120,00 грн., внесену за обвинуваченого ОСОБА_5 , було перераховано на підтримку Збройних Сил України.
Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, у частині другій статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.
Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16)
При цьому обставин, які б явно свідчили, що застосування судом статті 75 КК України буде неправомірним та недостатнім для забезпечення мети покарання ОСОБА_5 прокурором не доведено. Більш того, сам прокурор в судовому засіданні просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
Тому, з урахуванням вищенаведеного, а також правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 17.04.2018р. по справі № 298/95/16 та від 16.08.2018р. по справі №183/163/14, суд дійшов висновку, що виправлення  ОСОБА_5 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому на теперішній час можливе без реального відбування покарання, у зв`язку з чим його можливо звільнити від відбування передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню з 29.01.2026 по 03.02.2026.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, 

у х в а л и в :

ОСОБА_3  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк його тримання під вартою з 29.01.2026 по 03.02.2026 включно, з розрахунку день за день.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Речові докази по кримінальному провадженню: 
-сумку жіночу «Prada» всередині із вмістом особистих жіночих речей та документів, грошові кошти у розмірі 3082 грн., 100 доларів США, 50 рублів банку РФ – залишити у розпорядженні (вважати повернутими) власника ОСОБА_9 (а.с. 66, 68); 
-свердло для скла із кераміки з гострим кінцем, передані до камери зберігання речових доказів Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області (на теперішній час ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області) – знищити (а.с. 67).
Процесуальні витрати в сумі 3268, 80 (три тисячі двісті шістдесят вісім грн. 80 коп.) на залучення експерта (висновок №5447-5450 від 11.03.2020) стягнути з  ОСОБА_3  на користь Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» (а.с. 75).
До набрання вироком законної сили залишити без змін запобіжний захід відносно  ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілій. 
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1