Провадження № 1-кс/509/150/26
Справа № 509/299/19 

УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року         с-ще.Овідіополь?? 
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:?? 
слідчого судді ОСОБА_1 ,?? 
секретаря судового засідання? ОСОБА_2 ,? 
розглянувши у судовому засіданні в с-ще.?Овідіополь Одеської області заяву представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.02.2023 року по справі № 509/407/23 у кримінальному проваджені № 12017160150003076 від 30.10.2017 року, та скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.01.2025 року по справі № 509/59/25 у кримінальному проваджені № 12017160150003076 від 30.10.2017 року,-? 

ВСТАНОВИВ:?? 

Представник заявника ОСОБА_3 – адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, накладеного на паром «Кислицький» ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.02.2023 року по справі № 509/407/23 у кримінальному проваджені № 12017160150003076 від 30.10.2017 року, та скасування арешту, накладеного на паром «Кислицький» ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.01.2025 року по справі № 509/59/25 у кримінальному проваджені № 12017160150003076 від 30.10.2017 року. 
У обґрунтування поданого клопотання зазначено, що на підставі Свідоцтва про право власності на судно АВ № 000548 ОСОБА_5 належав на праві власності паром "Кислицький" 1975 року побудови, довжиною - 28,45 м, шириною 8,60 м. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер і після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на зазначений паром. Спадкоємцем та правонаступником ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину і у відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України тепер спадщина, до складу якої входить право власності на паром "Кислицький" належить їй. 
За заявою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було відкрито кримінальне провадження за № 12017160150003076. 
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стверджують, що належний ОСОБА_5 паром “Кислицький” є належним ОСОБА_6 пором ВИЛ-0224-К, 1992 року побудови, довжиною 23,4 м, шириною 8,4 м, яким нібито ОСОБА_5 з іншими особами заволодів здійснивши перереєстрацію та змінивши назву з “ВИЛ-0224-К” на “Кислицький”, що не відповідає дійсності, оскільки згідно відповіді Міністерства інфраструктури України від 30.01.2018 року на адресу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на його адвокатський запит від 19.01.2018 року, "звернень від ОСОБА_5 або його представника стосовно перереєстрації порому, який належить ОСОБА_6 , до Укртрасбезпеки не надходило". Враховуючи зазначену відповідь ОСОБА_5 чи його представник не здійснювали перереєстрацію парому ВИЛ-0224-К, який належить ОСОБА_6 . Ці обставини також підтверджуються інформацією яка міститься в судновій книзі України, згідно якої до теперішнього часу право власності ОСОБА_6 на паром ВИЛ-0224-К зареєстровано за ним. 
Заявник зазначає, що суттєвими обставинами у кримінальному проваджені 12017160150003076 від 30.10.2017 року є фактичні розбіжності в характеристиках порому “ВИЛ-0224-К” та порому “Кислицький”, які є різними об`єктами, що суттєво відрізняються за технічними параметрами та роком випуску. Так, належний ОСОБА_6 паром ВИЛ-0224-К було побудовано в 1992 році, довжиною 23,4 м, шириною 8,4 м і є самохідним судном, що підтверджується судновим білетом НОМЕР_1 та відомостями Суднової книги України. В свою чергу, паром "Кислицький", що належав ОСОБА_5 було побудовано в 1975 році, довжиною - 28,45 м, шириною 8,60 м та є несамохідним судном, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на судно АВ № 000548 та відомостями Державного суднового реєстру України. Зазначені обставини також підтверджуються листом Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) № 6889/02/15-18 від 09.08.2018 року. Окрім того, рамках цього кримінального провадження № 120171601150003076, було проведено відповідну експертизу і згідно висновку експерта № 59Е від 09.02.2018 року, з метою ідентифікації об`єкту експертом проводився огляд несамохідного судна (парому), яким було встановлено, що "паром «Кислицький» не може бути поромом «ВИЛ-0224-К» з наступних причин: - не співпадають основні розміри (довжина не 23,4 м, а 28,45 м; ширина не 8,4 м, а 8,6 м), тобто у оглянутого судна розміри більше, ніж у «ВИЛ-0224- К»; - Не співпадає осадка (у оглянутого судна осадка, відповідно до шкали марок поглиблення, складає 1,8 м; у «ВИЛ-0224-К» осадка, відповідно до документів 1,5 м)." 
Заявник зазначає, що на теперішній час досудове розслідування у цьому кримінальному проваджені триває і жодній особі не було повідомлено про підозру, протягом усього досудового розслідування були проведені численні слідчі дії, жодна з яких, не підтвердила обставини, що паром “Кислицький” та паром “ВИЛ-0224-К” є одним і тим самим поромом, а тому підстав для накладення арешту на паром “Кислицький” згідно норм кримінального процесуального закону не було, так як це майно не належить підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, фізичній чи юридичній особі, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого і тому є підстави для скасування арешту згідно ст. 174 КПК України, так як вони були накладені необґрунтовано. 
Заявник ОСОБА_3 та її представник – адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. 
ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином. 
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. 
Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку. 
Слідчий суддя встановив, що СД Відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється дізнання у кримінальному провадженні № 12017160150003076 від 30.10.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.2 ст. 358, 356 КК України. 
Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 лютого 2023 року було задоволено клопотання ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №12017160150003076 від 30.10.2017 року, та накладено арешт на наступне майно, а саме: пором ВИЛ-0224-К, власником якого є ОСОБА_6 , а орендарем - ТОВ «Злагода» (директор ОСОБА_7 ) наразі вказаний пором має назву «Кислицький» внаслідок перереєстрації порому на ОСОБА_5 на підставі підроблених документів із забороною відчуження, розпорядження та користування. 
Ухвала мотивована тим, що «З матеріалів клопотання встановлено, що СД Відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється дізнання у кримінальному провадженні №12017160150003076 від 30.10.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.2 ст. 358,356 КК України. В ході проведення дізнання доведено факт підроблення «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015, оскільки встановлено, що підписант вказаного документа інженер-інспектор ДП «Класифікаційн товариство Регістр судноплавства України» ОСОБА_9 помер у 2007 році, про що свідчать документи отримані з Міністерства юстиції України, а саме копія свідоцтва про смерть . також встановлено, що «Договір купівлі-продажу судна» від 14.02.2003 року, укладений між виконуючим обов`язків голови СВК “Кислицький» ОСОБА_10 та ОСОБА_5 має ознаки підробки, оскільки, згідно із записами в трудовій книжці ОСОБА_10 , останній працював у СВК “Кислицький» на посадах оператора масло бойні, а згодом головного інженера. Запис щодо призначеня ОСОБА_10 виконуючим обов`язки голови СВК “Кислицький» в трудовій книжці відсутній.»; «Відсутність формального власника так званого «порому «Кислицькій» (навіть враховуючи факт підроблення документів на ім`я ОСОБА_5 на так званий «пором`Кислицький» наразі існує ситуація, коли будь-яка особа буде використовувати формально безхозний пором «Кислицький», який було зареєстровано на підроблених документах, підроблення яких встановлено та визнано органом досудового розслідування.) Внаслідок захоплення у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ТОВ «Злагода» порому ВИЛ-0224-К на підставі підроблених документів, потерпілим було завдано моральної та матеріальної шкоди у розмірі вартості самого порому та упущеної вигоди.» 
Крім того, ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 січня 2025 року було задоволено частково клопотання ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №12017160150003076 від 30.10.2017 року, та накладено арешт на пором ВИЛ-0224-К , розташований у селі Кислиця Ізмаїльського району Одеської області який зареєстрований (перереєстрований) на ім`я ОСОБА_5 у 2017 році на підставі «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015 за підписом ОСОБА_9 («Свідоцтво про право власності на судно серії АВ № 000548 від 13.10.2017»), де наразі пором ВИЛ-0224-К має назву «Кислицький». 
Ухвала мотивована тим, що «СД Відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється дізнання у кримінальному провадженні №12017160150003076 від 30.10.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.2 ст. 358,356 КК України. За результатами дізнання встановлено факт підроблення «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015 на ім`я ОСОБА_5 на «пором «Кислицький»», оскільки встановлено, що стверджуваний ОСОБА_5 підписант вказаного документа, а саме інженер-інспектор ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» ОСОБА_9 помер у 2007 році, про що свідчать документи отримані з Міністерства юстиції України, а саме копія свідоцтва про смерть та копія акту запису про смерть ОСОБА_9 . 
Так, відповідно до листа Міністерства юстиції України від 26.05.2020, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено фактом видачі свідоцтва про смерть згаданої особи серії НОМЕР_2 від 11 липня 2007 року. 
Відповідно до листа Державного підприємства «Класифікаційне товариство «Регістр судноплавства України» (надалі по тексту – «Регістр») від 09.08.2018, Регістром ніколи не видавалось будь-яких актів технічного нагляду судна на ім`я ОСОБА_5 або ОСОБА_5 . 
Відповідно до листа Регістру від 09.08.2018, свідоцтво на право власності на «пором «Кислицький»» на ім`я ОСОБА_5 містить посилання на номер акту технічного огляду, який належить абсолютно іншому судну, зареєстрованому у Херсонській області. Водночас «пором «Кислицький»» ніколи не реєструвався у Регістрі. «Пором «Кислицький»» ніколи не проходив технічний нагляд. Щодо «порому «Кислицький»» ніколи не видавався будь-який акт технічного нагляду. 
Відповідно до листа Регістру від 02.03.2023, у базах даних Регістра відсутні будь які дані щодо «порому «Кислицький»». Регістром ніколи не видавався «Акт технічного нагляду судна для здійснення його державної реєстрації» на «пором «Кислицький»». Регістром не видавався «Акт технічного нагляду судна» від 15.11.2015 на ім`я ОСОБА_5 на «пором « ІНФОРМАЦІЯ_3 »» за підписом інженер-інспектора ОСОБА_9 . 
Відповідно до листа Регістру від 02.03.2023, інженер-інспектор ОСОБА_9 . ОСОБА_9 припинив роботу в зв`язку зі смертю ( дата свідоцтва про смерть 11.07.2007). 
Відповідно до листа Регістра від 02.03.2023, Регістром не встановлювалась придатність «порому «Кислицький»» до безаварійної експлуатації. 
Відповідно до листа Регістру від 17.01.2025, відповідно до даних виробничих баз Регістру «пором Кислицький» під технічним наглядом не перебуває та ніяких документів від Регістру не отримував. Станом на 17.01.2025 Регістр будь-якою інформацією стосовно місцезнаходження та технічного стану «пором Кислицький» не володіє. 
Відповідно до заяв Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, що містяться у матеріалах кримінального провадження № 12017160150003076, з огляду на дані, що свідчать про смерть гр.-на ОСОБА_9 саме у 2007 році, встановлено, що «Акт технічного нагляду судна» від 15.11.2015 на ім`я ОСОБА_5 на «пором «Кислицький»» не міг бути підписаним ОСОБА_9 , а тому можливо стверджувати, що він є підробленим. 
Відповідно до заяв Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, що містяться у матеріалах кримінального провадження № 12017160150003076, Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України неодноразово зазначала, що ім`я ОСОБА_5 ніколи не видавалися будь-які акти технічного нагляду упродовж, а пором «Кислицький» ніколи не перебував під наглядом ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України». 
Встановлено, що реєстрація «порому «Кислицький»» була здійснена на підставі звичайних ксерокопій документів, у той час коли закон вимагав від ОСОБА_5 подання до органу реєстрації суден саме нотаріально завірених документів. 
23.09.2019 співробітниками Державної служби морського транспорту України ОСОБА_5 було винесено Припис № 001, яким експлуатація порому «Кислицький» була заборонена з 23.09.2019 у зв`язку із порушенням ОСОБА_5 . Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, а саме через відсутність суднових сертифікатів, класифікаційного свідоцтва та акту технічного огляду суднових так званого «порому «Кислицький»». 
01.09.2022 ОСОБА_5 повторно видано Припис № 001 про заборону експлуатації порому «Кислицький» в силу того, що у ОСОБА_5 відсутні сертифікат класифікаційного свідоцтва, акт щорічного огляду судна РСУ, обмірне свідоцтво та свідоцтво судна внутрішнього плавання на «пором «Кислицький»». 
Відповідно до трудової книжки ОСОБА_10 , копія якої міститься у матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_10 припинив свою роботу у СВК «Кислицький»» 02 січня 2002 року, а відтак у жодний спосіб не міг представляти СВК «Кислицький» вже з 02 січня 2002 року. Як наслідок, ОСОБА_10 почав свою трудову діяльність у ТОВ «Злагода» з 02 січня 2002 року і не міг представляти СВК «Кислицький» з 02 січня 2002 року. 
Крім того, дізнанням встановлено, що у справжній печатці СВК «Кислицький» у слові «район» була пропущена літера «й», через що справжня печатка СВК «Кислицький» мала описку та містило слово «раон» замість слова «район» (тобто, без літери «Й»). Між тим, не встановлені особи, які вчинили злочини проти потерпілих, виготовили підроблену печатку саме зі словом «район» (тобто, літерою «Й»). 
Крім того, слідчим суддею надана правова оцінка процесуальних документам кримінального провадження № 12016160150000139, з яких випливає що у червні 2017 року пором ВИЛ-0224-К (власник – ОСОБА_6 ) використовувався потерпілими. Саме у червні 2017 року саме пором ВИЛ-0224-К оглядався прокурорами Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області. 
Так, 21 червня 2017 року пором ВИЛ-0224-К було оглянуто прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11 за місцем розташування порому на переправі у селі Кислиця. 
21 червня 2017 року прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11 за результатам огляду порому ВИЛ-0224-К встановив, що пором ВИЛ-0224-К має на борту назву «Киров» та номер ВИЛ-0224-К. 
21 червня 2017 року прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11 за результатам огляду виявив пором з бортовим номером ВИЛ-0224-К та написом «Киров». 
21 червня 2017 року прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11 за результатам огляду вилучив пором з бортовим номером НОМЕР_3 та написом «Киров». 
21 червня 2017 року прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11 за результатам огляду порому ВИЛ-0224-К передав вказаний пором на відповідальне зберігання старості села Кислиця ОСОБА_12 
22 червня 2017 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області встановив, що оглядом місця події встановлено, що на поромі, який знаходиться за вказаною адресою, мається бортовий номер НОМЕР_3 , поряд з яким мається бортовий запис « ОСОБА_13 ». Найбільша довжина вказаного порому складає 33,4 метра (відповідно до Технічного формуляру малого судна № 108-3-1213-13 (далі – формуляр) – 23,4 метра), найменша довжина – 28,45 метрів, ширина – 8,52 метрів ( згідно формуляру – 8,4 метрів), висота борту – 2,1 метра (згідно формуляру – 2,2 метра) (ухвала слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.06.2017 у справі № 500/3448/17). 
22 червня 2017 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області встановив, що за результатами огляду місця події пором з бортовим номером ВИЛ-0224-К та бортовим написом «Киров» вилучено та передано на відповідальне зберігання Кислицькій сільській громаді в особі сільського голови ОСОБА_12 (ухвала слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.06.2017 у справі № 500/3448/17). 
22 червня 2017 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області постановив клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11 про арешт майна задовольнив частково та наклав арешт на майно, яке вилучено протоколом огляду місця події 21.06.2017 року, а саме: на пором з бортовим номером ВИЛ-0224-К та бортовим написом «Киров», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження (ухвала слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.06.2017 у справі № 500/3448/17). 
05 грудня 2017 року прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_14 , розглянувши матеріали досудового розслідування № 12016160150000139, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 191, ст. 356, ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 358 КК України, встановив, що у власності ОСОБА_6 перебуває пором ВИЛ-0224-К. Відповідно до Технічному формулярі малого судна № 1083121313 довжина порому ВИЛ- 0224-К складає 23,4 метра, проте фактична його довжина значно більше, також у формулярі вказана ширина, яка фактично також значно більше. 
05 грудня 2017 року прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_14 , розглянувши матеріали досудового розслідування N? 12016160150000139, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 191, ст. 356, ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 358 КК України, встановив, що 21 червня 2017 року проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_1 , де знаходиться паром НОМЕР_3 . Оглядом місця події встановлено, що на поромі, який знаходиться за вказаною адресою, мається бортовий номер ВИЛ-0224-К поряд з яким мається бортовий напис «КИРОВ». Найбільша довжина вказаного порому складає 33,4 метра (відповідно до Технічного формуляру малого судна № 108-3-1213-13 – 23,4 метра), найменша довжина – 28,45 метрів, ширина 8,52 метрів ( згідно формуляру – 8,4 метрів), висота борту – 2,1 метра (згідно формуляру – 2,2 метра). 
05 грудня 2017 року прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_14 , розглянувши матеріали досудового розслідування № 12016160150000139, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 191, ст. 356, ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 358 КК України, встановив, що відповідно до Свідоцтва про право власності на судно серії АВ № 000548 від 13.10.2017, новим власником порому ВИЛ-0224-К з 13 жовтня 2017 року є ОСОБА_5 , який 28 жовтня 2017 року прибув до вказаного порому та, повідомивши паромнику ОСОБА_15 про зміну власника, почав ним користуватись. 
05 грудня 2017 року прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_14 , розглянувши матеріали досудового розслідування № 12016160150000139, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 191, ст. 356, ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 358 КК України, встановив, що пором з бортовим номером ВИЛ-0224-К та бортовим написом «Киров» фактично зберігається у ОСОБА_5 
07 грудня 2017 року при розгляді слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справи № 500/6814/17 (провадження № 1-кс/500/2123/17) був присутній сам ОСОБА_5 (ухвала слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2027 у справі № 500/6814/17). 
07 грудня 2017 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_16 встановив, що у власності ОСОБА_6 перебуває пором ВИЛ-0224-К (ухвала від 07.12.2027 у справі № 500/6814/17). 
07 грудня 2017 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області встановив, що відповідно до Технічного формуляру малого судна № 1083121313 довжина порому ВИЛ-0224-К задає 23,4 метра, проте фактична його довжина значно більше. також у формулярі вказана довжина, яка фактично також значно більша. При цьому сам ОСОБА_5 не заперечував проти вказаного факту (ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2027 у справі № 500/6814/17). 
07 грудня 2017 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області встановив, що ОСОБА_5 28.10.2017 року прибув до порому ВИЛ-0224-К та повідомивши поромнику ОСОБА_15 про зміну власника, почав ним користуватись. При цьому сам ОСОБА_5 не заперечував проти вказаного факту (ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2027 у справі № 500/6814/17). 
07 грудня 2017 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області встановив, що пором ВИЛ-0224-К та бортовим написом «Киров» зберігається у ОСОБА_5 . При цьому сам ОСОБА_5 не заперечував проти вказаного факту (ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2027 у справі № 500/6814/17). 
Крім того, будучи допитаним, ОСОБА_17 засвідчив, що у жовтні 2017 року вони разом з батьком ( ОСОБА_5 ) заволоділи поромом, який перебував на той момент у фактичному володінні ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ТОВ «Злагода» на підставі документів, виданих йому в Уктрансбезпеці, включаючи «Акт технічного нагляду судна» від 15.11.2015 (протокол допиту свідка від 07.11.2017). 
Будучи допитаним, свідок ОСОБА_5 засвідчив, що у жовтні 2017 року він разом з сином ( ОСОБА_17 ) заволоділи поромом, який перебував на той момент у фактичному володінні ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ТОВ «Злагода» на підставі документів, виданих йому в Уктрансбезпеці, включаючи «Акт технічного нагляду судна» від 15.11.2015 (протокол допиту свідка від 09.11.2017). 
Крім того, встановлено, що пором ВИЛ-0224-К (власник – ОСОБА_6 , орендар – ТОВ «Злагода») в період з 20111 року і до 28.10.2017 перебував у фактичному володінні орендаря (ТОВ «Злагода») та кожного дня використовувався для цілей транспортування техніки та автомобілів на острів Кислицький та з острову Кислицький поблизу села Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, де вказані послуг з перевезення поромом надавалися ТОВ «Злагода» широкому колу осіб. 
Крім того, відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/4353/22 від 25.04.2022, встановлено підроблення документів ОСОБА_5 на так званий «пором» Кислицький»». Так, в ухвалі зазначено, що «судом досліджено докази – листи Чорноморської окружної прокуратури Одеської області від 30.11.2021 року та від 24.12.2021 року, якими за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №12017160150003076 Чорноморською окружною прокуратурою встановлено підроблення «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015 року на ім`я ОСОБА_5 щодо так званого «порому «Кислицький»», а також підроблення «Договору купівлі-продажу судна» від 14.02.2003 року щодо так званого «порому «Кислицький»». Крім того, слідчим суддею досліджено докази, що можуть вказувати на ознаки підроблення так званого «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015 року щодо так званого «порому «Кислицький»» в силу того, що інженер-інспектор Регістру судноплавства України ОСОБА_9 помер у 2007 році, про що свідчать відповідні копії свідоцтва про смерть ОСОБА_9 , актового запису про смерть ОСОБА_9 та інших документів з Міністерства юстиції України. З огляду на досліджені судом докази, що можуть свідчити про смерть ОСОБА_9 саме у 2007 році у віці 63-х років (10.07.2007), слідчий суддя звертає увагу про можливість наявності ознак підроблення документу – «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015 року на ім`я ОСОБА_5 на так званий «пором « ІНФОРМАЦІЯ_3 »» в силу юридичного факту смерті стверджуваного підписанта зазначеного «документу» ще у 2007 році. Так, про смерть ОСОБА_9 , що мала місце 10.07.2007 року, було складено актовий запис № 6027 від 11.07.2007 року». 
Відповідно до ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.02.2023 у справі № 509/407/23, «також встановлено, що «Договір купівлі-продажу судна» від 14.02.2003 року, укладений між виконуючим обов`язків голови СВК «Кислицький» ОСОБА_10 та ОСОБА_5 має ознаки підробки, оскільки, згідно із записами в трудовій книжці ОСОБА_10 , останній працював у СВК «Кислицький» на посадах оператора масло бойні, а згодом головного інженера. Запис щодо призначення ОСОБА_10 виконуючим обов`язки голови СВК «Кислицький» в трудовій книжці відсутній». 
Відповідно до ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.02.2023 у справі № 509/407/23, «потрібно враховувати підроблення документів на ім`я ОСОБА_5 на так званий «пором» Кислицький», адже пором «Кислицький», який було зареєстровано на підроблених документах, підроблення яких встановлено та визнано органом досудового розслідування). Внаслідок захоплення у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ТОВ «Злагода» порому ВИЛ-0224-К на підставі підроблених документів, потерпілим було завдано моральної та матеріальної шкоди у розмірі вартості самого порому та упущеної вигоди». 
Відповідно до ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.02.2023 у справі № 509/814/23, «в ході проведення дізнання доведено факт підроблення «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015, оскільки встановлено, що підписант вказаного документа інженер-інспектор ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» ОСОБА_9 помер у 2007 році, про що свідчать документи отримані з Міністерства юстиції України, а саме копія свідоцтва про смерть». 
Відповідно до ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.02.2023 у справі № 509/814/23, «також встановлено, що «Договір купівлі-продажу судна» від 14.02.2003 року, укладений між виконуючим обов`язків голови СВК «Кислицький» ОСОБА_10 та ОСОБА_5 має ознаки підробки, оскільки, згідно із записами в трудовій книжці ОСОБА_10 , останній працював у СВК «Кислицький» на посадах оператора масло бойні, а згодом головного інженера. Запис щодо призначення ОСОБА_10 виконуючим обов`язки голови СВК «Кислицький» в трудовій книжці відсутній». 
Відповідно до рішення Болградського районного суду Одеської області від 28.05.2024 у справі № 946/298/24, «Судом встановлено, що заявник звертаючись з даною заявою до суду просить встановити юридичний факт неможливості вчинення ОСОБА_9 , померлим у 2007 році, будь-яких усвідомлених рухів та неможливість підписання ОСОБА_9 , померлим у 2007 році, будь-яких документів, зокрема документів на ім`я ОСОБА_5 на так званий «пором « ІНФОРМАЦІЯ_3 »» у 2015 році (у тому числі так званого «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015) в силу смерті ОСОБА_9 у 2007 році (т.1 а.с.1-4). При цьому заявник не заперечує наявність документу, який підтверджує реєстрацію смерті громадянина ОСОБА_9 , а саме свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , видане 11.07.2007 року на підставі актового запису №6027, складеного 11.07.20007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського управління юстиції м. Одеси (т.2 а.с.92). Тобто даний факт підтверджений належним документом та встановленню і доказуванню не підлягає». 
Відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 27.10.2023 у справі № 509/407/23, «під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 незаконно оформив право власності на вищевказаний паром ВИЛ-0224-К, наразі «Кислицький»». 
Відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 27.10.2023 у справі № 509/407/23, «пором ВИЛ-0224-К, власником якого є ОСОБА_6 , а орендарем – ТОВ «Злагода» (директор ОСОБА_7 ) наразі має назву «Кислицький» внаслідок перереєстрації порому на ОСОБА_5 на підставі підроблених документів». 
Відповідно до листа Чорноморської окружної прокуратури Одеської області від 02.05.2023, відповідно до наявної в матеріалах кримінального провадження копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 11.07.2007 встановлено, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Враховуючи зазначене, «Акт технічного нагляду судна» від 15.11.2015, не міг бути підписаний ОСОБА_9 , в силу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проте, водночас, в ході проведення дізнання у кримінальному провадженні, встановити осіб, що здійснили підроблення зазначеного документу не надалось за можливе. 
Відповідно до листа Чорноморської окружної прокуратури Одеської області від 03.05.2023, встановлено, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Враховуючи зазначене, «Акт технічного нагляду судна» від 15.11.2015. не міг бути підписаний ОСОБА_9 в силу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході проведення дізнання у кримінальному провадженні, встановити осіб, що здійснили підроблення зазначеного документу не надалось за можливе. 
Відповідно до листа Чорноморської окружної прокуратури Одеської області на адресу Одеського апеляційного суду (провадження № 11-кп/813/2207/21, справа № 509/4717/21), встановлено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 358 КК України вчинено через підроблення невстановленими особами документів, а саме «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015 на ім`я ОСОБА_5 та «Договору купівлі продажу судна» від 14.02.2003. 
Відповідно до листа Чорноморської окружної прокуратури Одеської області на адресу Одеського апеляційного суду (провадження № 11-кп/813/2207/21, справа № 509/4717/21), встановлено, що саме на підставі підробленого «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015 на ім`я ОСОБА_5 невстановленими особами виготовлено «Свідоцтво про право власності на судно» на ім`я ОСОБА_5 щодо порому «Кислицький» і «Судновий патент» на ім`я ОСОБА_5 щодо порому «Кислицький» (з безпосереднім посиланням на зазначений вище підроблений «Акт технічного нагляду судна» від 15.11.2015). 
Відповідно до листа Чорноморської окружної прокуратури Одеської області на адресу Одеського апеляційного суду (провадження № 11-кп/813/2207/21, справа № 509/4717/21), встановлено, що підроблення «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015 за результатами досудового розслідування (дізнання) доведено тим, що стверджуваний підписант цього «документу» (інженер-інспектор Регістру судноплавства України ОСОБА_9 ) помер у 2007 році, про що свідчать документи з Міністерства юстиції України та його органів. Факт смерті ОСОБА_9 саме у 2007 році є доведеним остаточно встановленим. 
Відповідно до листа Чорноморської окружної прокуратури Одеської області на адресу Одеського апеляційного суду (провадження № 11-кп/813/2207/21, справа № 509/4717/21), встановлено, що встановлено, що одним з підроблених документів є «Договір купівлі-продажу судна» від 14.02.2003. При цьому, ОСОБА_5 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 під час їхнього допиту (допит від 30.08.2018) відмовилися від дачі показань слідчому щодо обставин виготовлення та отримання ОСОБА_5 «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015, «Свідоцтва про право власності на судно» і «Суднового патенту» щодо порому «Кислицький», а також «Договору купівлі продажу судна» від 14.02.2003. 
Отже, наразі встановлено, що за результатами дізнання органом дізнання та процесуальними керівниками встановлено факт виготовлення підроблених документів на ім`я ОСОБА_5 на «пором «Кислицький»», які було використано для цілей незаконної перереєстрації порому ВИЛ-0224-К на ОСОБА_5 під новою назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 »». Проте осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та виготовили підроблені документи, наразі не встановлено. 
Одночасно встановлено, що станом на цей час матеріали кримінального провадження не містять будь-яких належних та відповідних документів, які би надавали право будь-якій особі використовувати (експлуатувати) «пором «Кислицький». 
Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України неодноразово наголошувала, що використання так званого «порому «порому «Кислицький»» «Кислицький»» без акту технічного нагляду ставить під загрозу життя та здоров`я великої кількості людей, а тому просила заборонити використання цього судна будь-якою особою для будь-яких цілей.» 
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. 
Відповідно до вимог ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. 
Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави, коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, а саме: якщо відпали підстави його застосування або якщо арешт було накладено необґрунтовано. 
Тобто особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. 
У той же час, слідчий суддя зазначає, що представником заявника не було доведено і до клопотання не було долучено доказів, які б підтверджували, що в подальшому у застосуванні арешту майна відпала потреба. 
У той же час, наразі майно, на яке було накладено арешт у вказаному кримінальному провадженні, не втратило ознак речового доказу, арешт майна необхідний для його збереження. 
Також слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що кримінальне провадження 12017160150003076 від 30.10.2017 року перебуває на стадії досудового розслідування, по ньому проводяться слідчі, а отже необхідність у збереженні майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України не відпала. 
Разом з тим, слідчий суддя не бере до уваги посилання заявника на те, що арешт майна накладався за відсутності належних підстав, і на недоведеність причетності власника майна до вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, оскільки, як зазначалося вище, відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. 
При цьому, жодних вагомих доказів, які б дійсно свідчили про необґрунтованість накладення арешту на майно, заявником клопотання надано не було. 
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити, оскільки заявником не було доведено необґрунтованості накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, а також у судовому засіданні було встановлено, що на даний час не відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. 
Слідчий суддя враховує і сталу прецедентну практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. 
Зокрема, втручання держави в право володіння майном є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції, а також є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами певних фізичних осіб, які так чи інакше страждають від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, оцінюючи пропорційність, слідчий суддя виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованих осіб, ніж арешт майна, не можливо, застосовані обмеження стосовно майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. 
Враховуючи, що потреба в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час відпала, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна. 
Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 20 травня 2024 року по справі №712/191/23 ухвали слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна та про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст. 174 КПК, апеляційному оскарженню не підлягають. 

Керуючись ст. ст. 170, 174 КПК України, слідчий суддя, - 

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.02.2023 року по справі № 509/407/23 у кримінальному проваджені № 12017160150003076 від 30.10.2017 року, та скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.01.2025 року по справі № 509/59/25 у кримінальному проваджені № 12017160150003076 від 30.10.2017 року,– відмовити. 

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення. 

Слідчий суддя            ОСОБА_1