Справа № 302/388/26
Провадження № 1-кп/302/97/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026	селище Міжгір`я Закарпатської області	

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання  ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 11.03.2026 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026078110000034, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новоселиця Міжгірського району Закарпатської області, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.10.2025 року за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України (далі – КК України) до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, який сплачено 17.10.2025 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною 1 статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2026 року, близько 09.00 години, ОСОБА_3 , знаходячись вдома по місцю проживання в будинку АДРЕСА_1 , затіяв сварку із своєю дружиною ОСОБА_4 , в ході якої, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх можливі суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, на ґрунті особистих неприязних відносин, поваливши руками ОСОБА_4 на ліжко та умисно пальцями рук почав здавлювати в області лобкової ділянки.
У результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_3 , згідно з висновком судового-медичного експерта № 27-м від 11.03.2026 року, спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 у вигляді синців на шкірних покривах лобкової ділянки, дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по механізму стиснення, якими могли бути пальці рук сторонньої особи.
Всі вище вказані тілесні ушкодження розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються, як легкі, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
По давності вкладаються в час події, яка мала місце 27.02.2026 року.
Малоймовірно, що вище вказані тілесні ушкодження виникли від падіння з висоти власного зросту, а є наслідками локального прикладання сили.
Крім того, встановлено, що 09.03.2026 року, близько 22.00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись вдома по місцю проживання в будинку АДРЕСА_1 , затіяв сварку із своєю дружиною ОСОБА_4 , в ході якої, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх можливі суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, на ґрунті особистих неприязних відносин, схопив останню руками за волосся та почав тягти по підлозі та, не відпускаючи, почав руками стискати в області правого стегна ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_3 взутими ногами наніс ще декілька ударів в область ніг останньої.
У результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_3 , згідно з висновком судового-медичного експерта № 26-м від 11.03.2026 року, спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 у вигляді синців на шкірних покривах правого стегна, правої гомілки та садна на шкірних покривах обох колінних суглобів.
Тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах правого стегна виникли від дії, твердих тупих предметів по механізму стиснення, якими могли бути пальці рук сторонньої особи.
Тілесні ушкодження у вигляді саден на шкірних покривах правого та лівого колінних суглобів виникли від дії твердих тупих предметів по механізму удар-тертя, могли виникнути внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверде підлегле покриття, як з наданням тілу прискореннятак і без такого, з подальшим ковзанням по вищевказаному покриттю.
Тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах правої гомілки виникли від дії тупих, твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути взуті ноги сторонньої особи.
Всі вище вказані тілесні ушкодження розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються, як легкі, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
По давності вкладаються в час події, яка мала місце 09.03.2026 року.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені частиною 1 статті 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Частинами другою та третьою статті 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акта прокурором додана заява обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень статті 302 КПК України, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження.
В свою чергу потерпіла ОСОБА_4 , відповідно до письмової заяви, також згодна із розглядом обвинувального акта в спрощеному порядку.
Відповідно до частин 2 та 3 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, його заяву за змістом якої він не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву потерпілої ОСОБА_4 , якою вона надає згоду щодо розгляду обвинувального акта в спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілої, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
У відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних проступків, які не оспорюються учасниками судового провадження та покладені судом в основу цього вироку.
ОСОБА_3 у поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків та кваліфікує дії обвинуваченого за частиною 1 статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
За змістом частин першої та другої статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає у передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами.
Відповідно до статті 65 КК України суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та призначає покарання, необхідне і достатнє для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Санкція частини 1 статті 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, які віднесені законом до кримінальних проступків, однак є умисними правопорушеннями проти здоров`я особи та вчинені щодо дружини у сфері сімейних відносин із застосуванням фізичного насильства.
Суд також враховує дані про особу обвинуваченого: він одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, проте раніше вже був засуджений вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.10.2025 року за частиною 1 статті 125 КК України до покарання у виді штрафу.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття, що підтверджується повним визнанням вини, а також активне сприяння розкриттю кримінальних проступків.
Обставинами, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, а також вчинення одного з інкримінованих кримінальних проступків (епізоду від 09.03.2026 року) у стані алкогольного сп`яніння.
Суд також враховує, що обвинувачений вчинив два кримінальні проступки протягом нетривалого проміжку часу, що свідчить про повторність протиправної поведінки. Крім того, попередній вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.10.2025 року також стосувався вчинення ним умисного кримінального правопорушення проти здоров`я особи щодо дружини, що свідчить про стійку протиправну поведінку у сфері сімейних відносин та відсутність належних висновків після притягнення до кримінальної відповідальності.
Водночас суд враховує, що призначене раніше покарання у виді штрафу не досягло своєї мети, визначеної статтею 50 КК України, оскільки не забезпечило виправлення обвинуваченого та не запобігло вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, що свідчить про недостатність застосування менш суворого виду покарання.
З урахуванням характеру та способу вчинення кримінальних проступків, пов`язаних із застосуванням фізичного насильства у сімейних відносинах, суд дійшов висновку, що покарання повинно мати не лише каральний, а й реальний виховний та превентивний вплив на обвинуваченого.
На переконання суду, призначення покарання у виді штрафу в даному випадку не забезпечить досягнення мети покарання, визначеної статтею 50 КК України, та буде недостатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, обвинувачений офіційно не працевлаштований, відомості про наявність у нього стабільних законних доходів відсутні, що ставить під сумнів реальну можливість виконання покарання у виді штрафу.
Водночас ОСОБА_3 є працездатною особою, не має захворювань, які перешкоджали б виконанню громадських робіт, у зв`язку з чим саме цей вид покарання є реальним до виконання, співмірним вчиненому та таким, що відповідає засадам законності, справедливості й індивідуалізації покарання.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень є покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Керуючись статтями 368, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною першою статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п?ятдесят) годин.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1