РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року 	справа № 580/8732/25 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Орленко В.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
31.07.2025 позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою, де просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 14.07.2025 №232250003391 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 18.11.1985 по 09.08.1988 року та з 28.11.1988 по 11.08.1997 року, а також прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 з 06.06.2025 пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідно до ч.2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту ч. 4 ст. 12 КАС України. Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.258 КАС України).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що досягнувши шістдесятирічного віку звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком, що за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві, за розглядом заяви прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Позивач не погоджуючись з таким рішенням відповідача звернувся до суду, оскільки вважає, що спірне рішення порушує соціальні гарантії - право на призначення пенсії за віком.
Відповідач, позовні вимоги не визнав, надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що за результатом розгляду заяви позивача та доданих до неї документів, що розглянута за принципом екстериторіальності відмовлено у призначенні пенсії. За результатами розгляду наданих документів встановлено, що стаж та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж склав 29 років 1 місяць 24 днів.
За результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 17.07.1984 з 18.11.1985 по 09.08.1988, оскільки внесення відомостей про роботу заповнено з порушенням п. 2.14 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 29.07.1993 №58 - відсутнє найменування підприємства; з 28.11.1988 по 11.08.1997, оскільки між датою звільнення з роботи та датою наказу на звільнення має місце велика розбіжність в часі
Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.
Третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надала до суду письмові пояснення, де зазначила у задоволенні позовних вимог просила відмовити з підстав зазначених у письмових поясненнях.
Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.
Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).
Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.
Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Суд встановив, що 07.07.2025 позивач звернулася до територіального органу пенсійного фонду - Головного управління пенсійного фонду України у Черкаській області із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 14.07.2025 №232250003391 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.
У рішенні зазначено: "Згідно до наданих до заяви документів про стаж та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж склав 29 років 1 місяць 24 днів.
За результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 17.07.1984 з 18.11.1985 по 09.08.1988, оскільки внесення відомостей про роботу заповнено з порушенням п. 2.14 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 29.07.1993 №58 - відсутнє найменування підприємства; з 28.11.1988 по 11.08.1997, оскільки між датою звільнення з роботи та датою наказу на звільнення має місце велика розбіжність в часі".
Позивач вважає відмову у призначенні пенсії за віком протиправною, а тому звернувся до суду з цим позовом.
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в контексті розгляду цієї справи, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідності до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени й сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до статті 5 Закону №1058-IV винятково цим Законом визначається. зокрема, пенсійний вік чоловіків і жінок, після досягнення якого особа має право на призначення пенсії за віком.
Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV закріплено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
До дати набрання чинності Законом України №1058-IV, а саме до 01.01.2004 стаж вимірювався часом роботи - трудовий стаж. Так відповідно до норм Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» від 05.05.1990 № 1480-I (далі - Закон №1480-I), який набрав чинності 15.05.1990, норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-ХII), що набрав чинності 01.01.1992, в редакції Закону від 11.02.1998, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості перерв.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Порядок ведення трудових книжок колгоспників на той час регулювався Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників (далі - Основні положення), які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310.
Отже, до стажу роботи має бути зараховано роботу, виконану на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до ст. 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.
Відповідно до п. 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Порядок № 58), якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на пілставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до абз. 1 п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За змістом приписів п. 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності - архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Згідно з статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 року у справі № 677/277/17.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверди стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомо про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціальн трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №439/1148/17.
Тобто, виключно у випадку не підтвердження записами трудової книжки стажу особи виникає необхідність подання додаткових документів, та/або, у випадку необхідності пошуку свідків чи звернення до даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Працівник не може відповідати за ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністраці бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу, неналежний порядок права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком підприємства, що не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.
Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки, зокрема, у разі недотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).
Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
Пунктом 4.3 Порядку №22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 42 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 17.07.1984 вбачається, що Позивач:
з 18.11.1985 прийнята на посаду старшої піонервожатої .Директор школи. Міститься підпис та відтиск печатки з написом : Українська PCP, Міністерство освіти, Волноваський район, Донецької області , Оленівська середня школа №1 ; Наказ Волноваського РОНО №1105 від 18.11.1985 (запис №4).
з 09.08.1988 Звільнена із займаної посади старшої піонервожатої .Директор школи . Міститься підпис та відтиск печатки з написом : Українська PCP, Міністерство освіти, Волноваський район, Донецької області , Оленівська середня школа №1 ; Наказ Волноваського РОНО №709-к від 15.08.1988 (запис №5).
з 28.11.1988 Ясла-сад №122 Ц-Міського району прийнята вихователем. Наказ №1091-к від 28.11.1988 (запис №6).
з 04.01.1993 Ясла-сад №122 Ц-Міського району перейменовано в державне комунальне підприємство ясла -сад «Оленка». Наказ №1 від 04.01.1993 (запис №7).
з 11.08.1997 Звільнена по ст.38 КЗПП України по догляду за дитиною до досягнення 14 річного віку. Підпис. Наказ №141 від 02.06.1997 (запис №8).
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 позивач приходиться матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Верховний Суд у постанові від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Згідно правової позиції Вищого адміністративного суду України, яка викладена в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно не зарахував до страхового стажу позивача період трудової діяльності з 18.11.1985 по 09.08.1988 року та з 28.11.1988 по 11.08.1997, тому до страхового стажу для призначення пенсії за віком має бути зараховано вказаний період.
За встановлених обставин рішення 14.07.2025 №232250003391 про відмову у призначенні пенсії за віком визнається судом протиправним і таким, що належить скасуванню, а вимоги щодо зобов`язання пенсійного органу зарахувати відповідний період роботи до страхового стажу позивача належать до задоволення.
За результатами розгляду справи, в межах предмету позову та на основі наданих сторонами доказів суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, приймаючи спірне рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, неправильно застосував норми чинного законодавства та не врахував усіх обставин, що мають значення для вирішення справи.
Частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивачки, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Суд контексті повноважень згідно частини 4 статті 245 КАС України для належного захисту порушених прав позивача належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити.
Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 139, 242, 245, 246, 255, 263, 295-297 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 14.07.2025 №232250003391 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві з 06.06.2025 призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" врахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди трудової діяльності з 18.11.1985 по 09.08.1988 та з 28.11.1988 по 11.08.1997.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 грн.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо у судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду складене 19.03.2026.

Суддя 	Валентина ОРЛЕНКО