П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/20998/25	

Перша інстанція: суддя Радчук А.А.,
повний текст судового рішення
складено 22.09.2025, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Джабурія О.В.
суддів - Вербицької Н.В.
- Кравченка К.В.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - ОСОБА_4 , Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - 
ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

30 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду із позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - ОСОБА_4 , Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, якому просив суд :
- визнати протиправним та скасувати рішення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відмову у внесенні відомостей про громадянство батька до актових записів про народження малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , викладене у листі від 10.04.2025 року;
- зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести до актових записів про народження № 5 та № 6, складених 04.04.2025 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відомості про громадянство батька у графу «відомості про батька» шляхом доповнення: громадянство «Громадянин Республіки Таджикистан».
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 11.02.2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) зі спільними заявами про державну реєстрацію народження дітей, які досягли одного року і більше, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Дитина 1) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - Дитина 2). Відповідач здійснив державну реєстрацію народження дітей позивача, про що 04.04.2025 р. було складено відповідні актові записи: № 5 щодо Дитини 2 та № 6 щодо Дитини 1, а також видано свідоцтва про народження: серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 . Однак до Актових записів не було внесено відомості про громадянство батька. Додатково, 10.04.2025 року позивач отримав лист відповідача з роз`ясненням щодо державної реєстрації народження, в якому зазначено про відмову у внесенні до Актових записів відомостей про громадянство батька, через відсутність належного підтвердження громадянства Республіки Таджикистан. Відповідач повідомив про можливість внесення відповідних змін за умови подання документів, які підтверджують громадянство Республіки Таджикистан, у межах окремого звернення щодо внесення змін до актових записів цивільного стану.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у внесенні до Актових записів про народження дітей даних про громадянство батька, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Представник відповідача, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заперечував проти задоволення позовних вимог, в обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що 04.04.2025 року Відділом було зареєстровано народження дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Для реєстрації народження батьком ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_4 були надані наступні документи: - Довідки № 10 та 11 про перебування дитини під наглядом лікувального закладу від 12.11.2024 року, видані Комунальним некомерційним підприємством «Дитяча міська поліклініка №3» Одеської міської ради; - Медичне свідоцтво про народження № 230 від 11.10.2023 року, видане Комунальним некомерційним підприємством «Пологовий будинок №5» Одеської міської ради; - Медичне свідоцтво про народження № 493 від 25.07.2022 року, видане Комунальним некомерційним підприємством «Пологовий будинок №5» Одеської міської ради; - Довідка про звернення за захистом в Україні №014169 від 30.09.2024 виданої Управлінням з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції м. Одеса на ОСОБА_1 ; - Копія свідоцтва про народження на ОСОБА_1 ; - Паспорт громадянина Республіки Таджикистан № НОМЕР_3 від 03.03.2020 року, виданий органом МС МЗС по Согдійській області відносно ОСОБА_4 . Оскільки батьком не було пред`явлено документу, який підтверджує належність його до громадянства, в актових записах про народження дітей відомості про громадянство батька не зазначались у зв`язку з відсутність правових підстав.
Відповідач зазначає, що позивач разом з ОСОБА_4 звертались до Відділу з питання державної реєстрації народження та на своє звернення отримали послугу в повному обсязі. На вимогу ОСОБА_1 Відділом було надано роз`яснення, чому відсутні відомості про громадянство. Однак, письмове роз`яснення щодо окремих аспектів державної реєстрації актів цивільного стану громадян не є відмовою, що підлягає оскарженню. 
У зв`язку з викладеним відповідач вважає, що оскільки позивачі до Відділу з питання внесення змін до актових записів цивільного стану не звертались, Відділом ніяких висновків про відмову у внесенні не приймались, то підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним рішення Відділу про відмову у внесенні відомостей про громадянство батька до актових записів про народження малолітніх дітей відсутні. 
Третя особа - ОСОБА_4 - мати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підтримала позовні вимоги у повному обсязі.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - ОСОБА_4 , Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, апелянтом посилався на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулись до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зі спільними заявами про державну реєстрацію народження дітей, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Для реєстрації народження батьком ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_4 були надані наступні документи: - Довідки № 10 та 11 про перебування дитини під наглядом лікувального закладу від 12.11.2024 року, видані Комунальним некомерційним підприємством «Дитяча міська поліклініка №3» Одеської міської ради; - Медичне свідоцтво про народження № 230 від 11.10.2023 року, видане Комунальним некомерційним підприємством «Пологовий будинок №5» Одеської міської ради; - Медичне свідоцтво про народження № 493 від 25.07.2022 року, видане Комунальним некомерційним підприємством «Пологовий будинок №5» Одеської міської ради; - Довідка про звернення за захистом в Україні №014169 від 30.09.2024, виданої Управлінням з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції м. Одеса на ОСОБА_1 ; - Копія свідоцтва про народження на ОСОБА_1 ; - Паспорт громадянина Республіки Таджикистан № НОМЕР_3 від 03.03.2020 року, виданий органом МС МЗС по Согдійській області відносно ОСОБА_4 .
04.04.2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було здійснено державну реєстрацію народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис №6 та видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , у графі батько зазначено: ОСОБА_1 ; у графі мати зазначено: ОСОБА_4 , громадянство: Республіка Таджикистан.
04.04.2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було здійснено державну реєстрацію народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис №5 та видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , у графі батько зазначено: ОСОБА_1 ; у графі мати зазначено: ОСОБА_4 , громадянство: Республіка Таджикистан.
Додатково Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надано ОСОБА_1 лист щодо роз`яснення з питань державної реєстрації народження, де повідомлено, що згідно з наказом Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції Головного управління ДМС в Одеській області № 210 від 18.10.2024 року про оформлення документів для вирішення питання, щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту у гр. ОСОБА_1 зазначено, що він є громадянином Республіки Таджикистану, але правові підстави для написання даних відомостей в актових записах про народження відсутні. У зв`язку з вищевикладеним відповідно до документів які були надані для реєстрації народження дітей, батьком яких є гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто довідки про звернення за захистом в Україні № 014169 від 30.09.2024, виданої Управлінням з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції м. Одеса, яка є документом, що засвідчує законність перебування особи на території України, але не підтверджує громадянства Республіки Таджикистану, та за відсутності інших документів, а саме що підтверджують громадянство вказати відповідні дані в актових записах не вбачається можливим. 
Також позивача інформовано, що при отриманні документів, що будуть підтверджувати громадянство Республіки Таджикистан, відомості можуть бути доповнені відповідно до п. 2.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у внесенні до актових записів про народження дітей даних про громадянство батька, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.
ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина з моменту народження має право на ім`я та громадянство. Місце і порядок реєстрації народження дитини визначаються сімейним законодавством, реєстрацією актів цивільного стану, а підстави і порядок набуття та зміни громадянства визначаються Законом України «Про громадянство України», іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 49 Цивільного кодексу України визначено, що актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Згідно із ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 №2398-VI (Закон № 2398-VI) актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.
Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Відповідно до ст. 6 Закону № 2398-VI відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.
Згідно із частинами 1 - 3 статті 9 Закону №2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.
Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.
Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону №2398-VI державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.
Згідно із ст. 13 Закону №2398-VI державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.
Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів .
Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.
Державна реєстрація народження дитини, яка досягла одного року і більше, проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини за заявою батьків або інших заявників за наявності документів про народження і перебування дитини під наглядом закладу охорони здоров`я та довідки з місця проживання дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №2398-VI про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво.
Отже, державна реєстрація народження дитини є обов`язковою та проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків у порядку, визначеному правилами проведення державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених Міністерством юстиції України.
Згідно із ч. 1 ст. 21 Закону №2398-VI у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо: 1) державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; 2) державна реєстрація повинна проводитися в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; 3) з проханням про державну реєстрацію звернулася недієздатна особа або особа, яка не має необхідних для цього повноважень.
Відповідно до п. 1 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940 (далі - Правила) державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові.
Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.
Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів:
а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236.
Електронний примірник медичного висновку про народження та відомості, необхідні для проведення державної реєстрації народження, отримуються органом державної реєстрації актів цивільного стану за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг або шляхом автоматизованого обміну відомостями між інформаційними ресурсами Національної служби здоров`я України та Міністерства юстиції України через систему електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів за сформованим запитом, що містить відомості про унікальний номер медичного висновку, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності) та/або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності) та реквізити паспорта або паспортного документа, що посвідчує особу матері.
У разі народження дитини жінкою, яка є громадянкою іноземної держави або особою без громадянства, яка проживає на території України, замість реквізитів паспорта або паспортного документа, що посвідчує особу матері, зазначаються відомості про реквізити посвідки на постійне проживання такої жінки. При цьому в графі «Для відміток» актового запису про народження робиться відмітка: «Мати дитини ідентифікована електронною системою охорони здоров`я за даними посвідки на постійне проживання» та зазначаються номер відповідної посвідки та код територіального органу/територіального підрозділу ДМС, що оформив посвідку;
б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024;
в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024;
г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024;
ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою.
Відповідно до п. 3 глави 1 розділу III Правил державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них.
Згідно із п. 24 глави 1 розділу III Правил, якщо заява про державну реєстрацію народження дитини, яка досягла одного року і більше (додаток 5) надійшла після закінчення одного року з дня народження дитини і до досягнення нею 16 років, то державна реєстрація народження проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини на загальних підставах (за заявою будь-кого з осіб, визначених статтею 144 Сімейного кодексу України, але після перевірки наявності державної реєстрації народження за місцем народження дитини, за місцем проживання батьків дитини на момент її народження або за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян). У цих випадках одночасно подаються один із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу, а також довідка з місця проживання дитини. За відсутності такої довідки дані про місце проживання дитини можуть бути підтверджені паспортом або паспортним документом одного з батьків чи законних представників дитини. Водночас подаються документи, що підтверджують походження дитини. Складений актовий запис про народження із зазначенням після порядкового номера: «Державна реєстрація з пропуском строку2 включається до книги поновлених актових записів про народження.
У разі досягнення дитиною 16 років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред`явленням паспорта та відповідно до законодавства, яке регулює порядок поновлення актових записів цивільного стану.
Державна реєстрація народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження проводиться за правилами поновлення актових записів, якщо з дня народження дитини, зазначеного у рішенні суду, минуло більше року.
Отже, наведеними нормами, зокрема, визначений порядок дій органу державної реєстрації актів цивільного стану при розгляді заяв щодо реєстрації народження дитини. Так, за наслідками розгляду відповідної заяви відповідач повинен або зареєструвати народження дитини або відмовити заявникові у проведенні такої реєстрації з підстав, визначених ст. 21 Закону № 2398-VI (державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитися в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулася недієздатна особа або особа, яка не має необхідних для цього повноважень). При цьому на вимогу заявника орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен обґрунтувати таку відмову, вказавши відповідні причини.
Верховний Суд у своїй постанові від 16.02.2023 у справі №420/11422/21 зазначив, що при розгляді справ, пов`язаних з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану неприпустимим є вихід адміністративного суду за межі публічно-правових аспектів справи і встановлення юридичних фактів, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану. Суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених поданими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти; такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження.
Окрім цього, у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема перевіряє, чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду в таких справах полягає насамперед у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не має права виходити за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.
Як встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулись до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зі спільними заявами про державну реєстрацію народження дітей, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
04.04.2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було здійснено державну реєстрацію народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис №6 та видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , а також ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис №5 та видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .
Проте, у свідоцтвах про народження дітей у графі батько, яким вказано ОСОБА_1 , не зазначено його громадянство.
Як встановлено судами та фактично не заперечується сторонами по справі,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернувся в органів ДМС України із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про звернення за захистом в Україні №014169 та №014215.
Позивачем не заперечується той факт, що він не має національного паспорту Республіки Таджикистан, разом з тим, зазначає, що його ідентифікація проведена органами ДМС України та у довідці про звернення за захистом наявна інформація про його громадянство.
З цього приводу колегія суддів зазначає.
Пунктом 12 глави 1 розділу III Правил № 52/5 передбачено, що одночасно із заявою про державну реєстрацію народження пред`являються та в актовому записі про народження зазначаються:
а) паспорти або паспортні документи, що посвідчують особи батьків (одного з них). Якщо документ, що посвідчує особу одного з батьків, з поважних причин не може бути пред`явлений, то орган державної реєстрації актів цивільного стану не вправі відмовити в державній реєстрації народження дитини. Відомості про другого з батьків у цьому разі зазначаються на підставі свідоцтва про шлюб. Дані про громадянство в актовому записі про народження та свідоцтві не заповнюються, про що робиться відповідний запис у графі «Для відміток» актового запису про народження. Надалі ці дані можуть бути доповнені відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
б) паспорт або паспортний документ, що посвідчує особу заявника, у разі якщо державна реєстрація народження проводиться не батьками, а іншою особою;
в) документ про шлюб батьків у разі реєстрації шлюбу компетентним органом іноземної держави.
У графі «Підстава запису відомостей про батька» вказується одна з підстав: місце та дата державної реєстрації шлюбу, номер актового запису про шлюб; дата подачі спільної заяви батьків про визнання батьківства та проставляються підписи батьків; заява матері дитини та проставляється її підпис.
Згідно з пунктом 12 глави 1 розділу III Правил № 52/5, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі одного із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, а походження дитини від батька визначається за спільною заявою батьків про державну реєстрацію народження.
Тобто, ця норма передбачає, що якщо документ, що посвідчує особу одного з батьків, з поважних причин не може бути пред`явлений, то орган державної реєстрації актів цивільного стану не вправі відмовити в державній реєстрації народження дитини. Відомості про другого з батьків у цьому разі зазначаються на підставі свідоцтва про шлюб. Дані про громадянство в актовому записі про народження та свідоцтві не заповнюються, про що робиться відповідний запис у графі «Для відміток» актового запису про народження. Надалі ці дані можуть бути доповнені відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Отже, аналізуючи вищенаведені норми, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача під час державної реєстрації народження малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судом апеляційної інстанції критично оцінюються інші доводи відповідача, що стосуються обставин справи та містять посилання на загальні норми законодавства, які жодним чином не спростовують обґрунтування суду першої інстанції.
Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст.2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.В. Джабурія	
Судді	  	Н.В. Вербицька   К.В. Кравченко