Справа № 752/3193/26 
Провадження №: 3/752/1966/26 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Вдовиченко О.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В :

28 січня 2026 року, о 18 год. 05 хв., в м. Києві, по вул. Саксаганського 52, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Ніссан НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем Шкода НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим водій ОСОБА_1 порушила п. 2.3.б) та 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що під час руху будь-яких маневрів перестроювання або обгону не здійснювала, рухалася без зміни напрямку, відповідно до розмітки на дорозі, інтервал не порушувала, через декілька метрів після перехрестя відчула удар з правого боку автомобіля, транспортний засіб Шкода НОМЕР_2 здійснив наїзд з виїздом на її смугу руху. Викликала співробітників патрульної поліції, наполягала на перевірці та витребуванні відеозаписів з камер відеофіксації події, на що поліцейські відповіли, що відеофіксація відсутня через знеструмлення, отже неможливо встановити винну особу на місці ДТП у зв`язку з чим склали протоколи відносно обох водіїв. Зазначила, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПРІ №577917 від 28.01.2026р., виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", (рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту». Водій Шкода НОМЕР_2 перед початком перестроювання відповідно до вимог п.10.1 та 10.3 ПДР України повинен був переконатися в безпеці даного маневру, зокрема, що такий маневр не створить перешкод або небезпеки для інших учасників дорожнього руху, зокрема, автомобілю Ніссан НОМЕР_1 , отже, неналежне виконання водія автомобіля Шкода комплексу вимог п. 10.1 та 10.3 ПДР України, є достатньою умовою виникнення даного ДТП, тобто є технічною причиною його настання. Таким чином, вважає, що в сукупності наявних порушень у діях водія транспортного засобу Шкода вбачається причино наслідковий зв`язок між протиправними діями водія та настанням відповідної дорожньо-транспортної пригоди.
Водій автомобіля Шкода НОМЕР_2 повідомлявся про судове засідання належним чином, однак не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило.
Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення водія, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
Суб`єкт адміністративного правопорушення - це особа, яка вчинила адміністративне правопорушення.
Ураховуючи наведене, провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення з огляду на таке.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Досліджені судом матеріали справи не містять доказів порушення водієм п. 2.3.б), 13.1 ПДР України.
Так, згідно з п. 2.3.б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 13.1. ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
З аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР України вбачається, що відповідальність за ст.124 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху і внаслідок цього виникло пошкодження, зокрема транспортного (их) засобу (ів).
Досліджені судом матеріали справи не містять доказів порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.3.б), 13.1 ПДР України
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . 
Керуючись ст. 124, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд 

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя  О.О. Вдовиченко