номер провадження справи 6/210/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2026 Справа № 908/3536/25
м.Запоріжжя Запорізької області 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Федько О.А.,
за участю секретаря судового засідання Краснікової С.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу № 908/3536/25
за позовом: Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя (69006, м. Запоріжжя, вул. Фанатська, буд. 14) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах,
позивача: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «РССЦ Медздравниця» (69114, м. Запоріжжя, вул. Воронезька, буд. 22)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент освіти і науки Запорізької міської ради (69019, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39-Б)
про розірвання договору оренди та повернення приміщення,

за участю представників сторін:
від прокуратури - Сполохова Я.А., посвідчення;
від позивача – не з`явився; 
від відповідача - не з`явився; 
від третьої особи – Боряков Т.В., наказ від 16.05.2025 №189р.

Процесуальні дії по справі.
26.11.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вх. №53-101-841вих25 від 25.11.2025 (документ сформований в системі «Електронний суд» 26.11.2025) Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «РССЦ Медздравниця» про:
- розірвання договору оренди нежитлового приміщення № 03/21 від 28.01.2021, укладеного між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (Орендодавець), Департаментом освіти і науки Запорізької міської ради (Балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РССЦ Медздравниця» щодо оренди нежитлових приміщень №183-186, 188-198, 200, 201, 204-242 третього поверху будівлі (літ. А-3) загальною площею 2015,9 кв.м., розташованих у м. Запоріжжя по вул. Воронезька, 22.
- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «РССЦ Медздравниця» (69114, м. Запоріжжя, вул. Воронезька, 22, код ЄДРПОУ: 43649915) повернути Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (пр. Соборний, 206, м. Запоріжжя, 69105; ідентифікаційний код юридичної особи: 37573068), Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради (вул. Незалежної України, м. Запоріжжя, 69019, ідентифікаційний код юридичної особи: 37573094) за актом прийому-передачі нежитлові приміщення №183-186, 188-198, 200, 201, 204-242 третього поверху будівлі (літ. А-3) загальною площею 2015,9 кв.м., розташовані у м. Запоріжжя по вул. Воронезька, 22.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 26.11.2025, здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3536/25 та визначено до розгляду судді Федько О.А.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 01.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3536/25, присвоєно справі номер провадження 6/210/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24.12.2025 о 10 год. 30 хв.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.12.2025 підготовче засідання відкладено на 20.01.2026 об 11 год. 00 хв.
Ухвалою суду від 20.01.2026 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, постановлено закрити підготовче провадження у справі № 908/3536/25 та призначити справу № 908/3536/25 до судового розгляду по суті на 03.03.2026 о 10 год. 30 хв.
В судовому засіданні 03.03.2026 була оголошена перерва до 19.03.2026 р.
У судове засідання 19.03.2026 з`явились прокурор та представник третьої особи. 
Представник позивача з належним чином оформленими повноваженнями до суду не з`явився. Ухвала суду від 03.03.2026 доставлена до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІКС 05.03.2026 о 15:35, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання (вх. №6138/08-08/26, сформоване в системі Електронний суд 18.03.2026), яким просив перенести судове засідання на іншу дату, обґрунтовуючи поданням представником відповідача заяви про вступ у справу як представника, необхідністю ознайомлення з матеріалами справи, належною оцінкою доказів, наданням аргументованих пояснень та процесуальних документів. 
Прокурор та представник третьої особи заперечили проти задоволення такого клопотання. Вважали, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами. 
Розглянувши клопотання відповідача про відкладення (перенесення) розгляду справи суд відмовив у його задоволенні з огляду на таке. 
Статтею 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, зокрема, неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Суд ураховує, що справа №908/3536/25 перебуває в провадженні Господарського суду Запорізької області з 01.12.2025. Відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення ухвал суду до електронного кабінету відповідача та отримував такі ухвали, що підтверджується довідками про доставку електронних листів. Втім, представник відповідача не з`являвся в підготовчі засідання 24.12.2025, 20.01.2026, в судові засідання 03.03.2026 та 19.03.2026. Про наявність поважних причин неявки в судові засідання не повідомляв. У клопотанні про перенесення судового засідання від 18.03.2026 так само не наведено поважних причин неявки представника відповідача в судове засідання 19.03.2026.
З огляду на наведене, керуючись частиною 3 ст. 202 ГПК України, ураховуючи належне повідомлення позивача та відповідача про дату, час і місце розгляду справи, за відсутності поважних причин неявки, суд ухвалив розглядати справу за їх відсутності.
У судовому засіданні 19.03.2026 судом в порядку ст. 240 ГПК України проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення, роз`яснив порядок і строк його оскарження.
Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначив, що будівля міської станції юних техніків літ. А-3 інв. №10310002 загальною площею 10662,1 кв.м., розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул.Воронезька, 22, є власністю територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Наказом Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 01.12.2020 № 319р «Про включення об`єктів права комунальної власності до Переліку першого типу» включено до Переліку першого типу об`єкти комунальної власності, а саме приміщення №183-186, 188-198, 200, 201, 204-242 третього поверху будівлі (літ. А-3) загальною площею 2015,9 кв.м по вул. Воронезькій, 22, які перебувають в оперативному управлінні Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради. За результатами проведення аукціону, оголошеного наказом Департамента комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради № 356р від 14.12.2020, Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради як Орендодавцем та Департаментом освіти і науки Запорізької міської ради як Балансоутримувачем укладено договір оренди №03/21 від 28.01.2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю «РССЦ Медздравниця» (ЄДРПОУ 43649915).
За твердженням прокурора, станом на 01.10.2025 заборгованість відповідача зі сплати орендної плати складає 3 551 440,02 грн. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.03.2025 по справі № 908/1676/24, яке постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.08.2025 залишено без змін, стягнуто з ТОВ «РССЦ Медздравниця» на користь Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради 2 148 807, 47 грн заборгованості з орендної плати за користування комунальним майном; 1 168 013, 50 грн - заборгованості з відшкодування витрат з утримання орендованих приміщень (з яких: 1 167 703, 44 грн - відшкодування витрат за теплопостачання; 310,06 грн - відшкодування витрат на водопостачання та водовідведення); 6 259, 58 грн - штрафу у розмірі 3% річних від простроченої суми орендних платежів щодо яких було допущено відповідне порушення. Так, рішенням суду встановлено, що в порушення п. 6.2. Договору оренди ТОВ «РССЦ Медздравниця» несвоєчасно і не у повному обсязі сплачено орендну плату, у зв`язку з чим, виникла заборгованість в сумі 2 148 807, 47 грн, з них: ПДВ 358 134, 57 грн, за період з березня 2021 року по квітень 2024 року.
Прокурор доводить, що ТОВ «РССЦ Медздравниця» належним чином не виконує умови договору оренди, орендну плату у повному обсязі не сплачує, що відповідно до положень договору оренди, ст.ст. 651, 782 ЦК України є підставою для його розірвання та повернення спірного майна до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради.
За змістом письмових пояснень, які надійшли до суду 23.12.2025 (вх. №25915/08-08/25, сформовані в системі Електронний суд 22.12.2025) позивач підтримав позицію прокурора, просив задовольнити позов.
Відповідач не скористався правом на подання до суду відзиву. 
Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ураховуючи ненадання відповідачем відзиву на позов, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті.
Департамент освіти і науки Запорізької міської ради 03.12.2025 подав до суду пояснення (вх. №24431/08-08/25, сформовані в системі Електронний суд 03.12.2025), в яких зазначив, що позовні вимоги прокурора підтримує. Втім, уважає за доцільне замінити позивача у справі з ліквідованого Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради на Департамент управління активами Запорізької міської ради. 
Судом з`ясовано за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради не ліквідований, а з 2023 року перебуває у стадії ліквідації. Відтак, з огляду на таке, ураховуючи принцип диспозитивності господарського судочинства, у суду відсутні законні підстави для заміни позивача у справі. 

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
На підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САС №378320, виданого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 23.12.2009, будівля міської станції юних техніків літ. А-3 інв. №10310002 загальною площею 10662,1 кв.м., розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул.Воронезька, 22, є власністю територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.
Наказом Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 01.12.2020 № 319р «Про включення об`єктів права комунальної власності до Переліку першого типу» включено до Переліку першого типу такі об`єкти комунальної власності, а саме приміщення №183-186, 188-198, 200, 201, 204-242 третього поверху будівлі (літ. А-3) загальною площею 2015,9 кв.м по вул. Воронезькій, 22, які перебувають в оперативному управлінні Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради. 
Відповідно до наказу Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради № 356р від 14.12.2020 оголошено аукціон на передачу в користування за договором оренди нежитлових приміщень №№183-186, 188-198, 200, 201, 204-242 третього поверху будівлі (літ. А-3) загальною площею 2015,9 кв.м по вул. Воронезькій, 22, строком на 5 років.
За результатами проведеного аукціону 28.01.2021 року між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради як Орендодавцем, Департаментом освіти і науки Запорізької міської ради як Балансоутримувачем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «РССЦ Медздравниця» (Орендар) укладено договір оренди №03/21 нерухомого майна по вул. Воронезькій, 22 що належить до комунальної власності та передається в оренду за результатами проведення аукціону (далі - Договір).
Пунктом 1.1 Договору визначено, що Орендодавець і Балансоутримувач шляхом проведення аукціону, на підставі протоколу електронного аукціону від 03.01.2021 №UA-PS-2020-12-15-000003-1 передають, а Орендар приймає у строкове платне користування комунальне майно – нежитлові приміщення №№ 183-186, 188-198, 200, 201, 204-242 третього поверху будівлі (літ. А-3) загальною площею 2015,9 кв.м. по вул. Воронезькій, 22 м. Запоріжжя (далі – Майно), які перебувають в оперативному управлінні Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради.
Майно передається в оренду для розміщення медичного кардіологічного реабілітаційного центру (пункт 1.4 Договору).
За змістом п. 3.1 Договору оренди орендна плата становить суму, визначену за наслідками проведення аукціону (протокол електронного аукціону від 03.01.2021 №UA-PS-2020-12-15-000003- 1) і становить 46700,00 грн. без ПДВ. До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч.: покрівлі фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат Балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із Балансоутримувачем або напряму із постачальниками комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 6.9. цього Договору. 
Згідно із п. 3.2 Договору оренди орендна плата за січень-грудень року оренди, що настає за роком, на який припадає перший місяць оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди. Орендна плата за січень-грудень третього року оренди і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалась у попередньому році, на річний індекс інфляції такого року. 
Відповідно до п. 3.3. Договору оренди орендна плата розраховується та спрямовується Орендарем самостійно на розрахунковий рахунок №UА938201720314211026203078446 Державної Казначейської служби України м. Київ, МФО 820172, код ЄДРПОУ 37573094 щомісячно не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним та підтверджується Орендарем шляхом надання Балансоутримувачу інформації про перерахування орендної плати (копії документів про сплату орендної плати). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.
Пунктом 6.2. Договору передбачено обов`язок орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату з урахуванням її індексації незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.
Пунктом 10.1 договору визначено, що цей договір укладено строком на 5 років та діє з 28.01.2021 по 28.01.2026. Перебіг строку договору починається з дня набрання чинності цим договором. Цей договір набирає чинності в день його підписання Сторонами. Строк оренди за цим договором починається з дати підписання договору та Акта приймання-передачі і закінчується датою припинення цього договору.
Згідно з п.10.6.3 та п. 10.6.6. Договір припиняється на вимогу Орендодавця у разі, якщо Орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців та на вимогу будь-якої із Сторін цього Договору за рішенням суду з підстав, передбачених законодавством. 
28.01.2021 між сторонами договору підписано акт прийому-передачі, що є додатком №1 до договору оренди №03/21 від 28.01.2021, за яким орендар прийняв у строкове платне користування комунальне майно – нежитлові приміщення №№ 183-186, 188-198, 200, 201, 204-242 третього поверху будівлі (літ. А-3) загальною площею 2015,9 кв.м. по вул. Воронезькій, 22 м. Запоріжжя.
Згідно з листом Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради від 23.10.2025 № 01-01-21/3320, станом на 01.10.2025 заборгованість відповідача зі сплати орендної плати за договором №03/21 від 28.01.2021, складає 3 551 440,02 грн. 
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.03.2025 по справі № 908/1676/24, яке постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.08.2025 залишено без змін, стягнуто з ТОВ «РССЦ Медздравниця» на користь Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради 2 148 807,47 грн заборгованості з орендної плати за користування комунальним майном; 1 168 013, 50 грн - заборгованості з відшкодування витрат з утримання орендованих приміщень (з яких: 1 167 703, 44 грн - відшкодування витрат за теплопостачання; 310,06 грн - відшкодування витрат на водопостачання та водовідведення); 6 259,58 грн - штрафу у розмірі 3% річних від простроченої суми орендних платежів щодо яких було допущено відповідне порушення та 40553,00 грн судового збору. 
Рішення господарського суду Запорізької області від 10.03.2025 у справі №908/1676/24 набрало законної сили 06.08.2025, на його виконання видано наказ від 20.08.2025.
Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено підстави звільнення від доказування. Зокрема, господарським процесуальним законодавством визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 3 ст. 75 ГПК України).
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.05.2018 у справі №910/9823/17.
Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.
Оскільки рішення Господарського суду Запорізької області від 10.03.2025 року у справі №908/1676/24 набрало законної сили, таке судове рішення має преюдиціальне значення, а встановлені в ньому факти повторного доведення не потребують.
Так, рішенням суду встановлено, що в порушення п. 6.2. Договору оренди №03/21 від 28.01.2021 ТОВ «РССЦ Медздравниця» несвоєчасно і не у повному обсязі сплачено орендну плату, у зв`язку з чим, виникла заборгованість в сумі 2 148 807, 47 грн, з них: ПДВ 358 134, 57 грн; відповідно до розрахунків заборгованості, доданих до уточненого позову, за період з березня 2021 року по квітень 2024 року. 
Постановою Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01.09.2025 відкрито виконавче провадження №78971687 з примусового виконання наказу №908/1676/24 від 20.08.2025 про стягнення з ТОВ «РССЦ Медздравниця» на користь Департамента освіти і науки Запорізької міської ради 2 148 807,47 грн заборгованості з орендної плати за користування комунальним майном; 1 168 013, 50 грн - заборгованості з відшкодування витрат з утримання орендованих приміщень (з яких: 1 167 703, 44 грн - відшкодування витрат за теплопостачання; 310,06 грн - відшкодування витрат на водопостачання та водовідведення); 6 259,58 грн - штрафу у розмірі 3% річних від простроченої суми орендних платежів щодо яких було допущено відповідне порушення та 40553,00 грн судового збору. 
Тривале порушення відповідачем зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати орендних платежів стало підставою для звернення прокурора до суду з позовом про розірвання договору оренди та зобов`язання повернути орендовані приміщення.
Доказів врегулювання спору позасудовим шляхом на час розгляду справи суду не надано.
Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Щодо підстав здійснення прокурором представництва інтересів держави у спірних правовідносинах суд зазначає таке.
З положень статті 131-1 вбачається, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.
Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді до юрисдикції якого вона віднесена законом.
До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина третя статті 4 ГПК України).
Згідно з частиною 3 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до частин четвертої ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Підстави для звернення до суду прокурора визначені у ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до норм якої прокурор здійснює представництво інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Аналіз вказаної статті Закону дає підстави дійти висновку, що «інтереси держави» (як загальне поняття) являють собою комплекс прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так й інтереси окремої територіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів).
Інтереси держави та інтереси певної територіальної громади є частинами одного цілого - «інтересів держави», про які зазначено в ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».
Отже, суду належить з`ясувати питання наявності уповноваженого органу та вжиття ним заходів із захисту порушених інтересів держави.
Статтею 140 Конституції України  передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Статтею 143 Конституції України  встановлено, що територіальні громади безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.
За змістом ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, зокрема, законності, поєднання місцевих і державних інтересів, державної політики та гарантії місцевого самоврядування.
Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. 
У п.п. 1.1 п. 1 Положення про Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (далі - Положення) зазначено, що Департамент є виконавчим органом Запорізької міської ради, що утворюється Запорізькою міською радою, підзвітний і підконтрольний Запорізькій міській раді, підпорядкований виконавчому комітету Запорізької міської ради, міському голові, першому заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради за відповідним напрямком роботи. 
Як зазначено у п.п. 1.6 п. 1 Положення Департамент в межах своїх повноважень має право укладати від свого імені угоди, договори з юридичними та фізичними особами, набувати майнових прав, нести обов`язки, бути позивачем, відповідачем та третьою особою у судах усіх інстанцій. 
Згідно з п. п. 3, 6 п. 2 Положення, для реалізації політики держави та органів місцевого самоврядування у сфері управління та відчуження майна права комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя на Департамент покладаються завдання здійснення повноважень орендодавця об`єктів, що перебувають у комунальній власності, відповідно до чинного законодавства України та актів органів місцевого самоврядування м. Запоріжжя з питань орендних відносин здійснення контролю за ефективністю використання і збереженням комунального майна суб`єктами, які наділені правами та обов`язками щодо такого майна законом або договором. 
Відповідно до п. п. 1 п. 5.1. Положення Департамент при виконанні покладених на нього завдань має право представляти інтереси міської ради, виконавчого комітету в межах делегованих департаменту повноважень, визначених цим Положенням та рішеннями міської ради та її виконавчого комітету. 
Таким чином, саме Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, як виконавчий орган Запорізької міської ради та орендодавець за Договором оренди № 03/21 від 28.01.2021 в силу зазначених вище положень є уповноваженим органом у спірних правовідносинах, який наділений правом на звернення до суду з метою захисту порушених інтересів Запорізької територіальної громади та повернення майна комунальної власності - нежитлових приміщень №183 186, 188-198, 200, 201, 204-242 третього поверху будівлі (літ. А-3) загальною площею 2015,9 кв.м., розташованих у м.Запоріжжя по вул.Воронезька, 22.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наведено правовий висновок, відповідно до якого прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Як убачається з матеріалів справи, Дніпровською окружною прокуратурою міста Запоріжжя Запорізької області на адресу Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради скеровано лист від 04.07.2025 № 53-101-4767 вих-25.
З відповіді Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 30.07.2025 № 54/01/01-07/184 вбачається, що Департаментом управління активами Запорізької міської ради, як уповноваженим органом управління майном, було вжито заходи досудового врегулювання спору, а саме направлено вимогу (претензію) від 14.07.2025 за №563 до ТОВ «РССЦ Медздравниця» про сплату наявної заборгованості, надання платіжних документів на підтвердження цього та підписання додаткової угоди про розірвання договору оренди від 28.01.2021 № 03/21 та акту приймання – передачі майна. 
29.09.2025 окружною прокуратурою на адресу Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради був направлений повторний запит за вих. №53-10-6924вих-25. Згідно з відповіддю від 29.10.2025 № 93/01/01-07 Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради повідомив, що заходи щодо розірвання договору оренди нерухомого майна №03/21 від 28.01.2021 та повернення майна Департаментом не вживались. Департамент не звертався до суду з позовом про розірвання договору оренди та не планує. 
Зазначене є доказом нездійснення захисту інтересів територіальної громади органом місцевого самоврядування та є підставою для застосування представницьких повноважень прокурором.
21.11.2025 прокурор повідомив Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (вих. №53-101-8392вих-25) відповідно до приписів ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» про вжиття заходів представницького характеру шляхом пред`явлення позову до ТОВ «РССЦ Медздравниця» про розірвання договору та повернення майна.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що прокурором доведено наявність підстав для представництва інтересів держави у спірних правовідносинах.
Щодо вимоги про розірвання договору оренди №03/21 від 28.01.2021 та зобов`язання повернути орендоване майно.
Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані договором оренди №03/21 нерухомого майна по вул. Воронезькій, 22, що належить до комунальної власності та передається в оренду за результатами проведення аукціону від 28.01.2021.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
За положеннями ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором (частини 1, 2 ст. 631 ЦК України).
У пункті 10.1 договору сторони визначили строк договору - 5 років та зазначили, що він діє з 28.01.2021 по 28.01.2026.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента України й триває на час ухвалення судового рішення у даній справі.
Згідно з п. 5 Постанови КМУ від 27.05.2022 №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» (в редакції, чинній станом на 28.01.2026) договори оренди державного та комунального майна, розташованого на визначених територіях, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації, строк дії яких завершується в період воєнного стану, вважаються продовженими до дати, що настає через шість місяців після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації та визначається із урахуванням переліку визначених територій.
Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та прийняття окремого рішення орендодавця не потребується.
Балансоутримувач може відмовитися від продовження договору оренди, встановленого цим пунктом, за наявності підстав, визначених статтею 19 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, про що балансоутримувач повідомляє орендарю та орендодавцю не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди.
Відмова балансоутримувача від продовження договору оренди здійснюється за погодженням із уповноваженим органом управління в разі, коли відповідно до законодавства, статуту або положення балансоутримувача уповноважений орган управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, має надавати згоду на розпорядження майном балансоутримувача.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року №1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством розвитку громад та територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій (в редакції зі урахуванням змін, внесених Постановою КМУ №35 від 14.01.2025). До територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій, території активних бойових дій та території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.
Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» визначено, що території, для яких не визначена дата завершення бойових дій (дата припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації Російською Федерацією, вважаються такими, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованими Російською Федерацією.
Зазначеним пунктом також передбачені випадки, до яких не застосовується прирівнювання територій можливих бойових дій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, до територій, на яких ведуться бойові дії. Втім, постанова КМУ №1364 не містить виключення для застосування такого пункту для цілей реалізації Постанови КМУ від 27.05.2022 №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану».
На підставі вищевказаної постанови, наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786.
З 01.02.2023 територія Запорізької міської територіальної громади (UA23060070000082704) віднесена до території можливих бойових дій (пункт 1 «Території можливих бойових дій» розділу І. «Території, на яких ведуться (велися) бойові дії». Дата завершення можливих бойових дій станом на дату ухвалення судового рішення не визначена.
Оскільки строк договору оренди №03/21 нерухомого майна по вул. Воронезькій, 22 що належить до комунальної власності та передається в оренду за результатами проведення аукціону від 28.01.2021 мав завершитися 28.01.2026, тобто в період воєнного стану, втім орендоване майно розташоване на території, для якої не визначена дата завершення бойових дій, а матеріали справи не містять доказів відмови балансоутримувача від продовження договору оренди, відтак відповідно до пункту 5 Постанови КМУ від 27.05.2022 №634 його строк продовжено до дати, що настає через шість місяців після дати завершення бойових дій на території Запорізької міської територіальної громади.
Приписами статті 615 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.
Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Статтею 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд (частина 1 ст. 782 ЦК України).
Як встановлено судом, об`єктом оренди за договором № 03/21 від 28.01.2021 є комунальне майно, тому правовідносини сторін щодо порядку користування ним регулюються приписами Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (далі – Закон України №157). 
Згідно з частинами 1, 4 ст. 17 Закону №157 орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.
Частиною 2 ст. 24 Закону №157 визначено, що договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.
Як установлено судом, сторони у договорі оренди №03/21 від 28.01.2021 передбачили можливість припинення договору на вимогу Орендодавця у разі, якщо Орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців. 
Матеріали містять докази порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного та повного внесення орендних платежів, що підтверджується рішенням Господарського суду Запорізької області по справі №908/1676/24, відповідно до якого стягнуто з ТОВ «РССЦ Медздравниця» на користь Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, серед іншого, заборгованість з орендної плати за користування комунальним майном в розмірі 2 148 807,47 грн за період з березня 2021 року по квітень 2024 року.
Відтак, суд виснує, що відповідачем протягом періоду з березня 2021 року по квітень 2024 року вносилась орендна плата за користування об`єктом оренди не в повному обсязі, внаслідок чого за вказаний період відповідач має заборгованість з орендної плати в сумі 2 148 807,47 грн. 
Як убачається з інформації, наданої Департаментом освіти і науки Запорізької міської ради (лист від 23.10.2025 №01.01-21/3320) відповідач систематично допускає прострочення сплати орендної плати протягом квітня 2021 р. – вересня 2025 р., що є підставою для розірвання договору оренди, яка передбачена сторонами в п. 10.6.3 договору оренди №03/21 від 28.01.2021.
За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Право сторони на одностороннє розірвання договору може бути передбачено законом або безпосередньо у договорі, а може залежати від вчинення / не вчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).
До того ж суд виснує, що до спірних правовідносин оренди комунального майна переважному застосуванню перед статтями 782 та 783 ЦК України підлягає ст. 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», як норма спеціального закону, згідно з якою договір оренди може бути достроково припиненим з інших підстав, передбачених цим Законом або договором. При цьому, вказаною диспозитивною нормою, на відміну від ст. 783 ЦК України, не визначено вичерпний перелік договірних зобов`язань, порушення яких орендарем тягне за собою розірвання договору оренди комунального майна. 
Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною 1 статті 782 ЦК України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду із вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору, відповідно до приписів частини 2 ст. 651 ЦК України.
Господарський суд виснує, що тривале (протягом березня 2021 р. – квітня 2024 р.) неналежне виконання відповідачем умов договору оренди №03/21 від 28.01.2021 щодо сплати орендної плати за користування комунальним майном, внаслідок чого заборгованість відповідача, яка встановлена рішенням господарського суду Запорізької області по справі №908/1676/24, складає 2 148 807,47 грн, у розумінні положень ч. 2 ст. 651 ЦК України, є істотним порушенням наймачем договору оренди і є достатньою підставою для його дострокового розірвання та повернення наймодавцеві речі з найму.
Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідач заявлені позовні вимоги належними та допустимими доказами не спростував, доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором оренди суду не надав.
Ураховуючи вище встановлені обставини, приписи ст.ст. 74, 76, 77-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання договору оренди нерухомого майна по вул. Воронезькій, 22, що належить до комунальної власності та передається в оренду за результатами проведення аукціону № 03/21 від 28.01.2021, є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.
За змістом ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Згідно з ч. 2 ст. 795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.
З огляду на встановлені судом обставини та враховуючи необхідність забезпечення ефективного захисту прав позивача, позовні вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «РССЦ Медздравниця» повернути Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради за актом прийому-передачі нежитлові приміщення №183-186, 188-198, 200, 201, 204-242 третього поверху будівлі (літ. А-3) загальною площею 2015,9 кв.м., розташовані у м. Запоріжжя по вул. Воронезька, 22, також є доведеними та підлягають задоволенню.
Таким чином позов задовольняється судом повністю.

Щодо розподілу судових витрат.
Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на відповідача відповідно до частини 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Розірвати договір оренди нерухомого майна по вул. Воронезькій, 22, що належить до комунальної власності та передається в оренду за результатами проведення аукціону № 03/21 від 28.01.2021, укладений між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (Орендодавець), Департаментом освіти і науки Запорізької міської ради (Балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РССЦ Медздравниця» щодо оренди нежитлових приміщень №183-186, 188-198, 200, 201, 204-242 третього поверху будівлі (літ. А-3) загальною площею 2015,9 кв.м., розташованих у м. Запоріжжя по вул. Воронезька, 22. 
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «РССЦ Медздравниця» (69114, м. Запоріжжя, вул. Воронезька, 22, ідентифікаційний код юридичної особи 43649915) повернути Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (пр. Соборний, 206, м. Запоріжжя, 69105; ідентифікаційний код юридичної особи: 37573068), Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради (вул. Незалежної України, 39-Б м. Запоріжжя, 69019, ідентифікаційний код юридичної особи 37573094) за актом прийому-передачі нежитлові приміщення №183-186, 188-198, 200, 201, 204-242 третього поверху будівлі (літ. А-3) загальною площею 2015,9 кв.м., розташовані у м. Запоріжжя по вул. Воронезька, 22. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РССЦ Медздравниця» (69114, м.Запоріжжя, вул. Воронезька, 22, ідентифікаційний код юридичної особи 43649915) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя (адреса місцезнаходження: місто Запоріжжя, вулиця Фанатська, 14, ідентифікаційний код юридичної особи 02909973, розрахунковий рахунок: UA438201720343180001000000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, ЄДРПОУ 02909973, код класифікації видатків бюджету - 2800) кошти, витрачені у 2025 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 4844,80 грн (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні 80 коп.).
Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано – 27.03.2026.
Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.А. Федько