КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2026 року м. Київ справа №320/42332/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за позовом	Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ»	
до	Головного управління ДПС у м. Києві 	
про	визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,	

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
22 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» (позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.05.2025 № 00480370701, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.05.2025 № 00480420701, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.09.2025 відкрито провадження у справі №320/42332/25. Суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засіданні у справі, витребувано від відповідача: матеріалів проведеної перевірки позивача (накази про призначення, направлення, пояснення щодо підстав проведеної перевірки); обґрунтований та вмотивований розрахунок спірного податкового повідомлення-рішення; засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України усі письмові докази, які слугували підставою для прийняття відповідачем спірного повідомлення-рішення.
Підготовче засідання, призначене на 01.10.2025, відкладено на 22 жовтня 2025 року
У судовому засіданні 22 жовтня 2025 року ухвалою, постановленою судом без оформлення окремого документа, закрито підготовче провадження, суд перейшов до судового розгляду справи по суті, про що зазначено у протоколі судового засідання.
У судовому засіданні сторонами у справі заявлені клопотання про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.
Після надання пояснень учасниками справи у відкритому судовому засіданні та дослідження матеріалів справи, вирішено здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, позивач зазначає наступне.
1) Зміст податкових повідомлень рішень від 26.05.2025 р. № 00480370701 та № 00480420701 не відповідає вимогам підпункту 58.1.1 пункту 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України.
Податкові повідомлення-рішення містять низку істотних порушень порядку їх оформлення, зокрема: у реквізитах ППР-1 та ППР-2 зазначено помилковий номер акта перевірки: № 41390/Ж5/26-15-07-01-01/35395662, тоді як дійсний номер документа згідно з Актом перевірки від 19.05.2025 – № 41390/Ж5/26- 15-07-01-01-20/35395662. Відсутність складової «-20» у номері документа не дозволяє належним чином ідентифікувати акт перевірки як підставу винесення ППР-1 та ППР-2, що порушує вимоги підпунктів 58.1.1 та 58.1.2 пункту 58.1 статті 58 ПК України; у тексті ППР-1 безпідставно наведено абзац, який стосується ТОВ «Оптторг-15», що не має жодного відношення до діяльності ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ»; в обґрунтуванні розрахунку податкового зобов`язання в ППР-1 наведено оціночні твердження про нібито недобросовісну поведінку Товариства, які: не базуються на змісті Акту перевірки; не мають документального підтвердження; не пов`язані зі змістом виявлених порушень; у додатку до ППР-2 (розрахунку зобов`язання) безпідставно міститься посилання на нереальність господарських операцій, хоча жодних тверджень про фіктивність або нереальність таких операцій не міститься ані в Акті від 19.05.2025 № 41390/Ж5/26-15-07-01-01-20/35395662, ані в самому ППР-2. При цьому ППР-2 прийнято з підстав нібито несвоєчасної реєстрації податкової накладної, а не з мотивів нереальності господарських операцій; обидва ППР не містять передбачених підпунктом 58.1.1 пункту 58.1 статті 58 ПК України обов`язкових реквізитів, зокрема: граничних строків сплати грошового зобов`язання; попередження про наслідки невиконання ППР у встановлений строк; строків адміністративного оскарження; у ППР-2 – також відсутнє попередження про необхідність складання та реєстрації податкової накладної.
За висновками позивача, усі зазначені недоліки оскаржуваних податкових повідомлень-рішень свідчать про істотні порушення порядку оформлення податкових повідомлень-рішень, що є самостійною підставою для визнання таких рішень протиправними та їх скасування незалежно від правильності обчислення зобов`язання.
2) Позивач категорично не погоджується з висновками, викладеними в Акті документальної позапланової виїзної перевірки від 19.05.2025 № 41390/Ж5/26-15-07- 01-01-20/35395662, який був підставою для винесення ППР-1, щодо нібито заниження сум податку на додану вартість (ПДВ), оскільки задекларовані податкові зобов`язання та суми, є обґрунтованими, відповідають фактичним операціям, підтверджуються первинними документами, бухгалтерським обліком та відповідають вимогам Податкового кодексу України і Міжнародних стандартів фінансової звітності (МСФЗ), зокрема МСФЗ 6 «Розвідка та оцінка запасів корисних копалин».
Позивач акцентує, п. 189.1 та пп. "г" п. 198.5 ПКУ встановлюють обов`язок платника податку нарахувати ПДВ виключно у випадку, якщо товари (послуги, необоротні активи) призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Водночас, Свердловина №11 призначена для використання в господарській діяльності Товариства, а її тимчасова консервація не змінила такого призначення, і не починала використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю. Призначення свердловини № 11 для використання в господарській діяльності Товариства підтверджується Програмою робіт з геологічного вивчення Миролюбівської площі.
За твердженнями позивача, попередня редакція Програми робіт від 16.11.2016 року, що передбачала безпосереднє спорудження свердловини № 11 Миролюбівської площі, так і чинна редакція Програми робіт, забезпечують цілісну послідовність та безперервність використання свердловини № 11 Миролюбівської площі в господарській діяльності Товариства, зберігаючи її статус як об`єкта, призначеного для користування надрами Миролюбівської площі.
Консервація Свердловини №11 є тимчасовою і була проведена у зв`язку з економічною недоцільністю додаткових інвестиційних заходів станом на 2020 рік, з необхідністю вивчення питань інтенсифікації припливу. Консервація Свердловини №11 не змінила призначення свердловини для використання в господарській діяльності Товариства. З моменту введення свердловини у тимчасову консервацію вона не лише не була «виведена» з господарської діяльності, а навпаки — залишалася об`єктом постійних фінансових вкладень і господарської уваги позивача. Подальші витрати після дати консервації є прямим доказом того, що свердловина зберігала статус господарського активу, який перебуває у процесі підготовки до подальшої експлуатації відповідно до Програми робіт та умов спеціального дозволу на користування надрами.
Позивач зауважує, що наявність значних витрат у розмірі понад 9 млн грн у консерваційний період категорично спростовує доводи відповідача про нібито припинення використання свердловини у господарській діяльності. Продовження фінансування робіт у цей період є незаперечним підтвердженням того, що свердловина № 11 не вибула з господарської діяльності, а зберігала своє цільове призначення як актив, призначений для подальшого промислового використання у сфері надрокористування та видобування вуглеводнів.
Також представниками відповідача в акті не відображено обставини продовження Товариством строку консервації свердловини № 11 Миролюбівської площі, яке здійснювалося ще двічі після первісного рішення про тимчасову консервацію від 2020 року, хоча ці документи їм були надані.
Позивач наголошує, введення Свердловини № 11 у тимчасову консервацію не є її використанням в операціях, що не є господарською діяльністю Товариства.
3) У періоді, що перевірявся, зокрема у липні 2020 року, основний засіб "Буровий майданчик Свердловина № 11 Миролюбівської площі" використовувався Товариством у господарській діяльності, а саме — для геологічного вивчення Миролюбівської площі, також для надання в оренду.
Факт визнання доходів за Договорами оренди, включаючи липень 2020 року, підтверджується вивантаженням з облікової системи (картки рахунку 713 «Дохід від операційної оренди активів», копії перебувають у розпорядженні контролюючого органу, оскільки були додані до заперечень Позивача від 11.04.2025 № 28/04-25), з якого видно визнання орендної плати по Договору в оподатковуваних доходах Товариства. Додатково, документальним підтвердженням оренди є Акти наданих послуг оренди за 2020 -2025 роки. (копії відповідних документів перебувають у розпорядженні контролюючого органу, оскільки були додані до заперечень Товариства від 11.04.2025 № 28/04-25).
Отже, у липні 2020 року були відсутні будь-які правові та фактичні підстави для нарахування податкових зобов`язань із ПДВ відповідно до п. 189.1 та п. 198.5 ПКУ щодо цього основного засобу.
4) Зупинення амортизації основних засобів «Буровий майданчик Свердловина № 11 Миролюбівської площі» та «Під`їзний шлях Свердловина № 11 Миролюбівської площі» у бухгалтерському та податковому обліку було здійснено відповідно до вимог МСФЗ та ПКУ і не свідчить про зміну призначення цих активів чи початок їх використання в операціях, що не є господарською діяльністю.
Таке зупинення амортизації у бухгалтерському обліку відображає перегляд строку корисного використання зазначених об`єктів у зв`язку з мінімальним фізичним зносом протягом періоду консервації свердловини через зниження інтенсивності використання бурового майданчику та дороги. Це рішення є економічно обґрунтованим, відповідає обліковій політиці Товариства та вимогам МСФЗ (п. МСБО 16 п.55 передбачає, «що амортизаційні відрахування можуть дорівнювати нулю», МСБО 16 п 62 «Суб`єкт господарювання обирає метод, який найкраще відображає очікувану форму споживання майбутніх економічних вигід, утілених в активі»), підтверджує, що основні засоби зберігають своє виробниче призначення та залишаються задіяними у господарській діяльності Товариства.
За посиланнями позивача, Контролюючий орган припустився методологічної помилки, хибно прирівнявши факт ненарахування амортизації до ознаки «невиробничості», та проігнорував як фактичне призначення і використання бурового майданчика та під`їзного шляху, так і пряму норму чинного законодавства.
Фактично зазначені основні засоби продовжують використовуватися як складові господарської діяльності Позивача у межах освоєння Миролюбівської площі, забезпечують виконання Програми робіт та залишаються об`єктами, призначеними для використання у господарській діяльності.
5) Твердження контролюючого органу про «консервацію» об`єктів основних засобів «Буровий майданчик Свердловина №11 Миролюбівської площі» та «Під`їзний шлях Свердловина №11 Миролюбівської площі» не відповідає фактичним обставинам.
Як зазначає позивач, у п. 3.1.1.1 Акта перевірки (стор. 20) контролюючий орган помилково зазначає, що Товариство нібито віднесло зазначені основні засоби до числа законсервованих об`єктів. Проте така інтерпретація є викривленням дійсних обставин справи і не ґрунтується на змісті наказу Товариства №6 від 01.08.2020 року, який був наданий під час перевірки.
У тексті зазначеного наказу відсутні будь-які формулювання чи вказівки, які свідчили б про прийняття рішення саме про консервацію бурового майданчика або під`їзного шляху.
Консервація основних засобів у правовому розумінні вимагає ухвалення окремого рішення, відповідного технічного оформлення, а також дотримання спеціальної нормативної процедури. Жодних рішень про консервацію бурового майданчика чи під`їзного шляху Товариством не приймалося, що підтверджується як змістом Наказу №6, так і відсутністю відповідних актів, які мали б супроводжувати таку процедуру.
Таким чином, твердження контролюючого органу про нібито консервацію основних засобів є безпідставним, не підтверджується жодними документами та суперечить фактичним обставинам, відомим контролюючому органу. 
Що стосується під`їзного шляху то він також об`єктивно продовжує використовуватися в господарській діяльності Товариства, оскільки є необхідним для забезпечення доступу до Миролюбівької площі в цілому. Він необхідний для виконання робіт за низкою договорів, укладених Товариством, підрядні організації використовують цей шлях як єдиний доступний як до свердловини, так і до Миролюбівської площі в цілому.
Фактичне використання і бурового майданчика, і під`їзного шляху підтверджує, що об`єкт продовжує служити інфраструктурною складовою господарської діяльності позивача у сфері надрокористування, і буровий майданчик, і під`їзний шлях залишаються активними об`єктами основних засобів, що використовуються у господарській діяльності Товариства.
6) Контролюючий орган у Акті перевірки помилково стверджує, що буровий майданчик та під`їзний шлях до свердловини № 11 Миролюбівської площі обліковувалися Товариством як невиробничі основні засоби.
Позивач наголошує, що відповідно до облікової політики Товариства та Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженого наказом Мінфіну України від 30.11.1999 № 291, рахунок 103 має назву "Інші основні засоби", а не "невиробничі основні засоби", як це безпідставно зазначено в Акті перевірки.
Таким чином, твердження контролюючого органу є помилковим і не відповідає ані фактичним даним бухгалтерського обліку Товариства, ані вимогам законодавства щодо класифікації основних засобів.
Облік зазначених основних засобів на рахунку 103 "Інші основні засоби" повністю відповідає як обліковій політиці Товариства, так і нормативним вимогам Плану рахунків бухгалтерського обліку. При цьому сам по собі факт обліку активу за рахунком 103 жодним чином не свідчить про невиробничий характер основного засобу, оскільки ключовим критерієм у визначенні статусу основного засобу є не рахунок обліку, а фактичне його призначення та використання у господарській діяльності підприємства.
7) Посилання відповідача на МСФЗ 6, МСБО 16 та Облікову політику Товариства не підтверджують факту порушень, а навпаки — підтверджують правомірність облікової моделі, обраної позивачем, збереження господарського призначення активу після його тимчасової консервації та відсутність підстав для нарахування податкових зобов`язань з ПДВ.
8) Обґрунтовуючи висновок про нібито порушення Товариством вимог пунктів 189.1 та 198.5 ПКУ, посадові особи контролюючого органу посилаються, зокрема, на листи ДФС України від 12.03.2016 № 5389/6/99-99-19-02-02-15 та від 25.01.2017 № 1468/6/99-99-15-02-02-15. 
За висновками позивача, вказані листи не мають нормативної сили; застосовуються поза межами їх предметного регулювання (стосуються податку на прибуток, а не ПДВ); стосуються редакції податкового законодавства, яка втратила чинність на момент спірних правовідносин; містять хибні методологічні припущення, що не відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам справи.
У спірній ситуації буровий майданчик та під`їзний шлях до свердловини №11 Миролюбівської площі мають саме виробниче призначення, а саме — забезпечення господарської діяльності Товариства у межах спеціального дозволу на користування надрами Миролюбівської площі та реалізації Програми робіт.
Однак контролюючий орган в Акті перевірки посилається на Листи ДФС, у яких використано застаріле, недіюче на момент спірних правовідносин визначення "невиробничі основні засоби", що було чинним лише до 01.01.2017 року.
Таким чином, контролюючий орган у своїх висновках застосував нечинну редакцію Податкового кодексу України, що свідчить про методологічну помилку та є додатковим підтвердженням неправомірності висновків Акту перевірки.
9) Посилання контролюючого органу на порушення п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 ПКУ у частині нібито несвоєчасного складання та реєстрації податкової накладної у липні 2020 року на суму ПДВ 29 358 939,60 грн є похідним від основного, помилкового висновку контролюючого органу щодо нарахування податкового зобов`язання за цим самим епізодом на аналогічну суму ПДВ за результатами застосування п. 189.1 та п. 198.5 ПКУ, що, у свою чергу, є необґрунтованим.
Позиція Позивача полягає в тому, що відсутні правові підстави для застосування зазначених норм, оскільки свердловина №11 та пов`язані з нею основні засоби не вибували зі складу виробничих активів, не втрачали свого виробничого призначення і не використовувалися в операціях, що не є господарською діяльністю.
Факт здійснення капіталовкладень після консервації у розмірі 8 772 780,74 грн підтверджує продовження їх використання у господарській діяльності Товариства.
Отже, висновок про неналежне складання податкової накладної є похідним та залежним від помилкової кваліфікації податкових зобов`язань за п. 198.5 та п. 189.1 ПКУ.
10) Висновок контролюючого органу про нібито завищення податкового кредиту Товариства за періоди з серпня 2020 року по листопад 2023 року є похідним, вторинним за своєю правовою природою, та безпосередньо залежить від базового висновку контролюючого органу про начебто порушення Товариством норм п. 189.1 та п. 198.5 ПКУ. З огляду на викладене, спростування Товариством базового висновку контролюючого органу про нібито порушення п. 189.1 та п. 198.5 ст. 198 ПКУ автоматично тягне за собою безпідставність і висновку про завищення податкового кредиту за наступні податкові періоди. Такий висновок контролюючого органу не має самостійної доказової бази і ґрунтується виключно на механічному перенесенні помилкових нарахувань за липень 2020 року.
11) Запит, складений 12.05.2025 (в останній день перевірки) і вручений лише 27.05.2025, є таким, що не відповідає вимогам ПКУ, не може використовуватись у межах завершеної перевірки, і свідчить про зловживання повноваженнями з боку контролюючого органу. Твердження у запиті про нібито недобросовісну поведінку Товариства є безпідставними та не підтверджені жодними доказами, що суперечить вимогам ст. 109 та 112 ПКУ.

18 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» представником Головного управління ДПС у м. Києві подано відзив на позов.
Відповідач в поданому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав правомірності спірних податкових повідомлень-рішень, прийнятих у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог законодавства з боку позивача.
Відповідач зазначає, що при прийнятті податкових повідомлень рішень від 26.05.2025 № 00480370701, № 00480420701 виник ряд технічних помилок: при посиланні на номер акта перевірки в податкових повідомленнях -рішеннях від 26.05.2025 № 00480370701, № 00480420701 читати таким чином № 41390/Ж5/26-15- 07-01-01-20/35395662»; в податковому повідомлені рішенні від 26.05.2025 № 00480370701 в абзаці 5 читати таким чином: «ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» не здійснювало нарахування податкових зобов`язань на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях; встановлені порушення описано в акті перевірки.».
Відповідач, посилаючись на п.9 МСФЗ 6 «Розвідка та оцінка запасів корисних копалин», п.6 МСБО 16 «Основні засоби», п.51 МСБО 16 «Основні засоби», Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», норми ст.ст. 14, 189, 198 Податкового кодексу України, лист ДФС від 12.03.2016 №5389/6/99-99-19-02-02-15, лист ДФСУ від 25.01.2017 №1468/6/99-99-15-02-02-15, зазначає, що оскільки основні засоби, які знаходяться на капітальному ремонті чи на консервації, підпадають під визначення «невиробничі основні засоби» згідно з пп. 138.3.2 ПКУ, амортизація таких основних засобів у податковому обліку відповідно до п. 138.3 ПКУ не нараховується.
За висновками відповідача, в порушення п. 189.1. ст. 189, п.198.5. ст.198 Податкового Кодексу України ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» не нараховано податок на додану вартість на суму облікованих основних засобах та незавершеним об`єктам будівництва, які починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (згідно акта на тимчасову консервацію свердловини №11 Миролюбівської площі, затверджений 30.07.2020) – 146 794 698 грн. (в т.ч.: на суму 133884593 грн, яка обліковувалась в бухгалтерському обліку на рахунку 1522 (Колонка НКТ св.№11 Миролюбівка, Скважина №11 Миролюбівської площі Пошукова)- як незавершені капітальні інвестиції, та на суму 12910104,2 грн. (невиробничі основні засоби - Буровий майданчик Скважина №11 Миролюбівської площі, Під`їзний шлях Скважина №11 Миролюбівської площі), яка обліковувалась на рахунку 10), що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за липень 2020 року у сумі 29 358 939,6 грн. (146 794 698 * 20% = 29 358 939,6 грн.).
Враховуючи порушення, відображене в п.3.1.1.1. даного акта перевірки, а саме в порушення п. 189.1. ст. 189, п.198.5. ст.198 Податкового Кодексу України ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» не нараховано податок на додану вартість на суму облікованих основних засобах та незавершеним об`єктам будівництва, які починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (згідно акта на тимчасову консервацію свердловини №11 Миролюбівської площі, затверджений 30.07.2020) - 146 794 698 грн. (в т.ч.: на суму 133884593 грн, яка обліковувалась в бухгалтерському обліку на рахунку 1522 (Колонка НКТ св.№11 Миролюбівка, Скважина №11 Миролюбівської площі Пошукова)- як незавершені капітальні інвестиції, та на суму 12910104,2 грн. (невиробничі основні засоби - Буровий майданчик Скважина №11 Миролюбівської площі, Під`їзний шлях Скважина №11 Миролюбівської площі), яка обліковувалась на рахунку 10), що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за липень 2020 року у сумі 29 358 939,6 грн. (146 794 698 * 20% = 29 358 939,6 грн.).
В порушення п. 201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України у липні 2020 року ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» не була складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна на суму ПДВ в розмірі 29 358 939,6 гривень, в результаті не нараховання податку на додану вартість на суму облікованих основних засобів та незавершених об`єктів будівництва, які починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Також за позицією відповідача, якщо капітальні вкладення не приносять вигоди, потрібно списати збиток через знецінення — саме тоді витрати потрапляють у звіт про прибутки та збитки. Отже, списання капітальних вкладень у витрати без визнання їх як активів та без тесту на знецінення — це порушення МСБО 16 і МСБО 36. Позивач не надав оцінок вартості, висновків експертів, документів щодо неможливості реалізації проєкту. Односторонній наказ директора без економічного обґрунтування не є підставою для зменшення об`єкта оподаткування.
Щодо завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (податкове повідомлення-рішення від 31.05.2024 року № 47413/26-15-07-03-04-25, яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 2 813 002 грн за 2021 рік, у сумі 2 813 002 грн за 2022 рік. Якщо геологорозвідка не привела до створення активу або не була використана в господарській діяльності – такі витрати не мають права зменшувати фінрезультат до оподаткування. Геологорозвідувальні роботи – це капітальні інвестиції (п. 14.1.138 ПКУ, НП(С)БО 7). Геологорозвідка — це не поточні витрати, а необоротні активи (НМА/НЗБ) або нематеріальні інвестиції; Такі активи, згідно з НП(С)БО та МСФЗ, мають капіталізуватись, а не списуватись до витрат одразу. Якщо актив у підсумку не був створений або введений в експлуатацію, його списання має супроводжуватися нарахуванням податкових зобов`язань з ПДВ, але не дає підстав для зменшення об`єкта з податку на прибуток.
За посиланнями відповідача, фінансовий результат підлягає зменшенню на суми амортизації необоротних активів, визначеної відповідно до ПКУ, а не лише бухгалтерського обліку. Якщо ж об`єкт не амортизується (бо не використовується/ліквідований/не введений вексплуатацію) — підстав для зменшення немає.

22 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» позивачем подано відповідь на відзив (зареєстровано 24.09.2025).
Позивач зазначає, що посилання відповідача у відзиві на «технічну помилку» не має юридичного значення, оскільки ПКУ та Порядок №1204 не передбачають механізму виправлення помилок у вже прийнятому ППР. Такий документ може бути або скасований у передбаченому законом порядку, або оскаржений платником податків. Внесення змін чи уточнень у відзиві на позов або в іншому процесуальному документі не передбачене законодавством і не може легалізувати дефектні ППР. На переконання позивача, сам факт визнання відповідачем «помилок» підтверджує неналежність оформлення ППР, що є самостійною підставою для їх скасування.
За посиланнями позивача, усі витрати на спорудження пошукової свердловини №11 та її компонентів – складових частин (Колонка НКТ св.№11 Миролюбівська (вартість труб НКТ для освоєння) на суму 4676219,36 грн., витрати по вартості буріння, вартість водної свердловини при бурінні свердловини, вартість долотного сервісу та долот, вартість інших матеріалів на етапі буріння, вартість обсадних труб, вартість послуг з кріплення, цементажу, вартість послуг з похилого-спрямованого буріння, вартість послуг та матеріалів по сервісу бурових розчинів, вартість фонтанної арматури, викидні лінії, відбір та аналіз керну, геолого-геофізичні роботи на етапі буріння та ін. відображалися позивачем на рахунку 15 «Капітальні інвестиції» як активи розвідки та оцінки запасів корисних копалин відповідно до МСФЗ 6 «Розвідка та оцінка запасів корисних копалин» та затвердженої Облікової політики.
У відзиві відповідач намагається довести, що єдиною підставою тимчасової консервації свердловини №11 була «економічна недоцільність». Таке твердження не відповідає фактичним обставинам та спростовується наявними у справі доказами. Посадові особи Товариства під час перевірки не зазначали «економічну недоцільність експлуатації» як ключову підставу консервації. Надані усні пояснення стосувалися виключно технічних факторів — відсутності можливості підключення свердловини до газопроводу станом на липень 2020 року. Це підтверджується фактом спалювання видобутого газу та сплатою екологічного податку, що зафіксовано і самим Актом перевірки.
На підтвердження законності та обґрунтованості тимчасової консервації у матеріалах справи наявні документи, які відповідач умисно залишає поза увагою.
Відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження того, що підставою для тимчасової консервації була виключно економічна недоцільність. Навпаки, сукупність доказів, наявних у справі, свідчить про багатофакторний характер причин консервації, включаючи технічні та технологічні обставини, а в подальшому і воєнний стан.
Позивач зазначає, буровий майданчик і під`їзний шлях є інфраструктурними складовими Миролюбівської площі та безпосередньо обслуговують як усю площу, так і пошукову свердловину № 11. Їх функціональне призначення — забезпечення бурових, розвідувальних і експлуатаційних робіт та доступу підрядників і служб до об`єкта надрокористування. Такі об`єкти виконують насамперед функцію інфраструктурної підтримки процесу геологічної розвідки, вивчення та освоєння родовища, забезпечуючи технологічну й транспортну можливість здійснення відповідних робіт. Обидва об`єкти безпосередньо задіяні у господарській діяльності в розумінні пп. 14.1.36 ПКУ. Спроба кваліфікувати їх як «невиробничі основні засоби» (пп. 138.3.2 ПКУ) є безпідставною та суперечить фактичним даним і документальним доказам, наявним у матеріалах справи.
За посиланнями позивача, питання нарахування чи ненарахування амортизації взагалі не має жодного відношення до предмета спірних ППР. У сформованих Відповідачем податкових повідомленнях-рішеннях амортизація не бере участі у визначенні податкових зобов`язань з ПДВ. Державний бюджет від цього нічого не втратив, а посилання Відповідача на «зупинення амортизації» є юридично та економічно хибним і взагалі не зрозуміло, з якою метою воно наведене, адже воно не є складовою для формування оскаржуваних донарахувань.
Акцентує, починаючи ж з 01.01.2017 року, чинна редакція пп. 138.3.2 п. 138.3 ст. 138 ПКУ встановлює інший підхід: «Невиробничі основні засоби — це основні засоби та нематеріальні активи, не призначені для використання в господарській діяльності платника податку». Тобто визначальним критерієм є не факт тимчасового простою чи консервації активу, а саме його призначення.
Також у додаткових поясненнях позивач зазначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву на акт перевірки іншої юридичної особи, помилково посилається на інше податкове повідомлення-рішення.

30 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» позивачем подано клопотання про долучення додаткових доказів - висновок експертів № 451/1/25 від 26.09.2025 за результатами проведення комісійної судової експертизи, підготовлений Науково-дослідним центром судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України (зареєстровано 01.10.2025).
06 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» представником Головного управління ДПС у м. Києві подані заперечення щодо прийняття поданого позивачем висновку експертів.

06 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» відповідачем подано додаткові пояснення у справі (зареєстровано 09.10.2025), зазначає, що враховуючи порушення відображене в п.3.1.1.1. даного акта перевірки, а саме: в порушення п. 189.1. ст. 189, п.198.5. ст.198 Податкового Кодексу України ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» не нараховано податок на додану вартість на суму облікованих основних засобах та незавершеним об`єктам будівництва, які починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (згідно акта на тимчасову консервацію свердловини №11 Миролюбівської площі, затверджений 30.07.2020) - 146 794 698 грн. (в т.ч.: на суму 133884593 грн, яка обліковувалась в бухгалтерському обліку на рахунку 1522 (Колонка НКТ св.№11 Миролюбівка, Скважина №11 Миролюбівської площі Пошукова)- як незавершені капітальні інвестиції, та на суму 12910104,2 грн. (невиробничі основні засоби - Буровий майданчик Скважина №11 Миролюбівської площі, Під`їзний шлях Скважина №11 Миролюбівської площі), яка обліковувалась на рахунку 10), що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за липень 2020 року у сумі 29 358 939,6 грн. (146 794 698 * 20% =29 358 939,6 грн.).
В порушення п. 201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України у липні 2020 року ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» не була складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна на суму ПДВ в розмірі 29 358 939,6 гривень, в результаті не нараховано податку на додану вартість на суму облікованих основних засобів та незавершених об`єктів будівництва, які починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

13 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» позивач подані додаткові пояснення (зареєстровано 16.10.2025) в яких зазначає про безпідставність тверджень відповідача у наданих поясненнях, вважає, що подані 06.10.2025 року відповідачем додаткові пояснення: не містять жодних нових доказів чи обставин, які б спростовували позицію позивача; фактично повторюють аргументи, наведені у Акті перевірки та відзиві; не містять посилань на первинні документи або інші належні докази; не спростовують доводів, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях позивача; суперечать вимогам частини другої статті 44 та частини першої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки повторне подання тотожних аргументів без наведення нових обставин чи доказів є проявом недобросовісного користування процесуальними правами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
Співробітниками Головного управління ДПС у м. Києві, на підставі направлень від 26.02.2025 № 5535/26-15-07-01-01-18, № 5532/26-15-07-07-01-18, № 5553/26-15-07-07-01, № 5537/26-15-07-03-01, № 5544/26-15-07-07-04, № 5549/26-15-23-02, від 05.03.2025 №6215/26-15-24-02-02, плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2025 рік, на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 07.02.2025 №993-п проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2018 по 30.09.2024, валютного за період з 01.04.2018 по 30.09.2024, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування – за період з 01.01.2011 по 30.09.2024, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки, результати якої оформлені актом перевірки від 26.03.2025 №25344/Ж5/26-15-07-01-01-20/35395662.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» подані заперечення від 11.04.2025 №28/04-25 з додатковими документами на акт перевірки від 26.03.2025 №25344/Ж5/26-15-07-01-01-20/35395662.
За результатами розгляду заперечень ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» від 11.04.2025 №28/04-25 разом з додатковими документами на акт перевірки від 26.03.2025 №25344/Ж5/26-15-07-01-01-20/35395662 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2018 по 30.09.2024, валютного за період з 01.04.2018 по 30.09.2024, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування – за період з 01.01.2011 по 30.09.2024 та іншого законодавства за відповідний період», відповідно до пп.78.1.5 п.78 Податкового кодексу України призначено згідно з наказом від 25.04.2025 №3114-п документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» з питань, що стали предметом оскарження, результати якої оформлені актом «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» (код 35395662)» від 19.05.2025 №41390/Ж5/26-15-07-01-01-20/35395662 (акт перевірки).
За висновками акта перевірки від 19.05.2025 №41390/Ж5/26-15-07-01-01-20/35395662 перевіркою встановлено наступні порушення з боку ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ»:
1. п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 29 358 940 грн.
2. п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок чого не складено і не зареєстровано податкову накладну в липні 2020 року на суму 29 358 940 грн.
На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві прийняті податкові повідомлення-рішення:
- податкове повідомлення-рішення від 26.05.2025 № 00480420701, відповідно до якого, на підставі п. 120-1.3 статті 120-1 Податкового кодексу України, до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 3400 грн;
- податкове повідомлення-рішення від 26.05.2025 № 00480370701, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робті, послуг) на загальну суму 36 698 675,00 грн, з яких 29 358 940 грн нараховано за податковим зобов`язанням, 7 339 735 грн – штрафні (фінансові) санкції.
ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» звернулось до Державної податкової служби України зі скаргою на податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.05.2025 №00480370701, №00480420701.
Рішенням ДПС від 08.08.2025 №23081/6/99-00-06-01-01-06 податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.05.2025 №00480370701, №00480420701 залишено без змін, а скаргу – без задоволення.
Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та таким, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду. 
Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Виключно законами України встановлюються, зокрема, податки і збори (п. 1. ч. 2 ст. 92 Конституції України).
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (ПК України).
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
В свою чергу, пункт 198.2 статті 198 ПК України встановлює, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Пункт 198.3 ПК України передбачає, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з пунктом 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу ХХ цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Абзац перший пункту 198.6 статті 198 ПК України встановлює, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (абзац перший пункту 201.1 статті 201 ПК України).
Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» у частині першій статті 9 передбачає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
З аналізу наведених норм податкового законодавства слідує, що норма пункту 187.1 статті 187 ПК України встановлює правило, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань з ПДВ у платника - постачальника товарів/послуг, визначеного за правилом «першої події». Така податкова накладна, у встановленому законом порядку зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), є підставою для віднесення платником - покупцем товарів/послуг зазначених у ній сум податку до складу податкового кредиту.
Отже, якщо платник податку на додану вартість починає використовувати товари/послуги/необоротні активи, які були попередньо придбані з податком на додану вартість із формуванням податкового кредиту на ці суми, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, то він повинен нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість виходячи із бази оподаткування, визначеної в порядку, передбаченому пунктом 189.1 статті 189 ПК України (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). Для висновку про наявність підстав для нарахування податкових зобов`язань на підставі положень підпункту 198.5 статті 198 ПК України слід встановити факт неоподатковуваного/негосподарського використання товарів (послуг) і необоротних активів.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 липня 2024 року у справі № 360/4169/21.
При цьому використання придбаних товарів поза межами господарської діяльності є ключовим фактором для застосування положень підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2024 року у справі № 814/476/18, в постанові Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 320/37379/23.
За висновками акта перевірки, в порушення п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» не нараховано податок на додану вартість на суму облікованих основних засобів та незавершеним об`єктам виробництва, які починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (згідно акта на тимчасову консервацію свердловини №11 Миролюбівської площі, затверджений 30.07.2020) – 146 794 698 грн ( в т.ч. на суму 133 884 593 грн, яка обліковувалась в бухгалтерському обліку на рахунку 1522 (колонка НКТ св.№11 Миролюбівка, Скважина №1 Миролюбівської площі, Під`їзний шлях Скважина №11 Миролюбівської площі), яка обліковувалась на рахунку 10), що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за липень 2020 року сумі 29 358 939,6 грн (146 794 698*20%=29 358 939,6 грн.).
Вказані висновки перевіряючих ґрунтуються на тому, що з 30.07.2020 свердловина №11 Миролюбівської площі законсервована, отже, як зазначено в акті перевірки, Товариством з 2018 року і по кінець перевіряємого періоду (30.09.2024) вищевказані об`єкти не вводились в експлуатацію як основні засоби, обліковувались на бухгалтерському рахунку 15, не використовувались у господарській діяльності майже 7 років.
Також зазначено, відповідно до переліку основних засобів підприємства, що використовується при будівництві свердловини №11 Миролюбівської площі до законсервованих об`єктів ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» віднесло:
1) Буровий майданчик Скважина №11 Миролюбівської площі – балансова вартість станом на 31.07.2020 - 6 805 206,03 грн;
2) Під`їзний шлях Скважина №11 Миролюбівської площі – балансова вартість станом на 31.07.2020 6 104 898,03 грн.
Починаючи з 01.08.2020 і до кінця перевіряємого періоду (30.09.2024) амортизація по вказаним вище об`єктах не нараховувалась.
Отже, у контексті справи, що розглядається, ключовим питанням є наявність чи відсутність факту використання позивачем означених об`єктів поза межами своєї господарської діяльності.
Судом встановлено, Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» є юридичною особою (код ЄДРПОУ 35395662) та платником на додану вартість (свідоцтво № 200126354), згідно з установчими документами та даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство здійснює наступні види господарської діяльності:
43.13 — розвідувальне буріння,
06.20 — добування природного газу,
06.10 — добування сирої нафти та інші види діяльності.
Позивач є користувачем нафтогазоносних надр Миролюбівської площі на підставі спеціального дозволу на користування надрами від 16.11.2016 року № 4801, виданого на підставі наказу Державної служби геології та надр України від 20.10.2016 № 361, вид користування надрами — геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислова розробка з подальшим видобуванням нафти і газу.
Разом із отриманням Товариством у 2016 році Спеціального дозволу № 4801, укладено з Державною службою геології та надр України Угоду від 16.11.2016 р. № 4801 про умови користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ), умовами якої передбачено затвердження Програми робіт з геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу, а також супутніх корисних компонентів: етану та пропану на Миролюбівській площі. 
У подальшому, до Спецдозволу було внесено зміни на підставі наказу Державної служби геології та надр України від 13.03.2020 № 88, у 2020 році Товариством було укладено з Державною службою геології та надр України оновлену редакцію Програми робіт разом з Угодою від 21.10.2020 р. № 4801 про умови користування надрами.
Наказом від 03 січня 2016 року №01/03-2016 затверджено облікову політику та організацію бухгалтерського та податкового обліку на підприємстві.
Відповідно до вказаного наказу затверджено добровільний перехід Підприємства на бухгалтерський облік згідно з Міжнародних стандартів фінансової звітності «МСФЗ» з 1 січня 2016 року; використовувати опублікований на офіційному сайті Міністерства фінансів України україномовний переклад МСФЗ, включаючи міжнародні стандарти бухгалтерського обліку (МСБО).
Пунктом 3.2.3 облікової політики «Облік нафтових матеріальних активів» визначено наступне: Компанія здійснює податковий облік нафтогазових матеріальних активів відповідно до правил обліку, зазначених в Підрозділі 3.1 цього Розділу, з урахуванням, особливостей, передбачених ПК України та наведених нижче у тексті цього Підрозділу.
Для цілей оподаткування Компанія веде облік показників, пов`язаних з визначенням- об`єктів оподаткування, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Під час складення первинних документів Компанія дотримується вимог щодо наявності обов`язкових реквізитів перегінних документів, визначених статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні».
Згідно з пунктом 3.2.4.1 облікової політики визначено наступне: Етап розвідки та оцінки родовища охоплює період створення свердловин з моменту понесення перших витрат на створення та до моменту введення готових до використання свердловин, основних засобів. пов`язаних зі свердловинами, в експлуатацію у випадку прийняття рішення щодо економічної доцільності та технічної можливості розробки території родовита, як описано в п. (46) нього Розділу Облікової політики.
Протягом цього Етапу Компанія розглядає свердловини, обладнання та споруди, пов`язані зі свердловинами, як незавершені капітальні інвестиції, то не відповідають визначенню основних засобів за ПК України (128), не амортизує та не здійснює коригування фінансового результату до оподаткування на різниці, передбачені ПК України для основних засобів.
Для цілей податкового обліку витрати, понесені Компанією на створення свердловин, обладнання та об`єктів інфраструктури (споруд), пов`язаних зі свердловиною, на етапі розвідки та оцінки, формують: собівартість відповідного об`єкта основних засобів для цілей нарахування податкової амортизації в порядку, наведеному в пп. 3.2.4.2 Розділу, - або витрати періоду у зв`язку зі списанням, (ліквідацією) свердловини, обладнання, пов`язаного зі свердловиною, та. об`єктів інфраструктури (споруд), на етапі розвідки та оцінки в порядку, наведеному в пп. (43) цього Розділу та пп. 3. 2.6 нього Розділу
3 метою податкового обліку Компанія визнає свердловини та обладнання, пов`язане зі свердловинами, основними засобами (128) з моменту введення їх в експлуатацію відповідно до пп. (46) та (50) нього Розділу.
Компанія здійснює податковий облік свердловин, пов`язаного зі свердловинами обладнання й об`єктів інфраструктури (споруд), за об`єктами визначеними для цілей фінансового обліку.
Для цілей податкового обліку Компанія визнає свердловини, пов`язане з ними обладнання та об`єкти інфраструктури (споруди) за собівартістю, визначеною відповідно до пп. (24) цього Розділу, з урахуванням положень пп. (49-52) цього Розділу. При цьому щодо витрат на спорудження свердловин у Компанії можуть виникати наступні різниці:
коригування у разі самостійного коригування цін контрольованих операцій в порядку, визначеному ст. 39 та п. 140.5 ПК України, а саме: в разі здійснення контрольованих операцій фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму перевищення договірної (контрактної) вартості придбаних товарів (робіт, послуг) над звичайною ціною (пп. 140.5.2 ПК України);
коригування в разі придбання товарів (робіт, послуг) у суб`єктів, наведених в пп. 140.5.4 ПК України, а саме: фінансовий результат до оподаткування збільшується на 30% вартості таких товарів (робіт, послуг), придбаних у неприбуткових установ та організацій, крім випадків, коли сума вартості товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг, придбаних у таких організацій, сукупно протягом звітного (податкового) року не перевищує 50 розмірів мінімальної заробітної тати, встановленої законом на і січня, звітного (податкового) року, та крім бюджетних установ. У разі якщо сума операцій перевищує 50 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на і січня звітного (податкового) року, коригування фінансового результату до оподаткування, визначені цим абзацом, проводяться на всю суму операцій.
З огляду на матеріали справи, у липні 2020 року ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» проведено тимчасову консервацію свердловини №11 Миролюбівської площі на підставі наступних документів.
Техніко-економічне обґрунтування консервації свердловини № 11 Миролюбівської площі (ТЕО свердловини № 11 Миролюбівської площі), підготовлене ТОВ «НВФ «ГЕРА ЛТД». 
Акт на тимчасову консервацію свердловини № 11 Миролюбівської площі, затверджений 30.07.2020 Головним інженером Позивача. Згідно п. 4 Акта на тимчасову консервацію Причини введення в консервацію – економічна недоцільність експлуатації свердловини (згідно розділу 1 п.в) абзац 7 «Положення про порядок консервації свердловин…»); вибір методу інтенсифікації приливу. 
Лист Головного управління Держпраці у Харківській області від 07.08.2020 № 27/8039/06-21/8075, яким погоджено Акт на тимчасову консервацію пошукової свердловини № 11 Миролюбівської площі відповідно до НПАОН 11.2-4.02-89 «Положення про порядок консервації свердловин на нафтових і газових родовищах, підземних сховищах газу (ПСГ) і родовищах термальних вод».
Свердловина №11 та її компоненти - колони насосно-компресорних труб (НКТ) - обліковувалась Товариством як незавершені капітальні інвестиції на субрахунку 15111 «Капітальне будівництво активів розвідки та оцінки», балансова вартість Свердловини №11 станом на 31.07.2020 р. складала 133 884 593,00 грн.
Призначення свердловини № 11 Миролюбівської площі як об`єкта господарської діяльності Товариства підтверджується Програмою робіт з геологічного вивчення Миролюбівської площі.
Згідно з пунктом 4 Програми робіт у редакції від 16.11.2016 року, у І–IV кв. 2018 року було заплановано спорудження свердловини № 11 Миролюбівської площі. Відповідно до зазначеної редакції Програми робіт, Товариством фактично здійснено будівництво свердловини у межах господарської діяльності та відповідно до умов Спецдозволу.
Чинна редакція Програми робіт у редакції від 21.10.2020 року, передбачає: Проведення дослідження свердловини № 11. Оформлення документації на консервацію та консервація свердловини (III кв. 2020р. - IV кв. 2022р); Проведення переінтерпретації сейсмічних досліджень та прогнозування зон розповсюдження покращених властивостей порід-колекторів по площі з врахуванням досліджень ВСП виконаних в свердловині № 11 (IV кв. 2020 р. – II кв. 2021 р.), Розробку методики інтенсифікації припливу у свердловині № 11 (I кв. 2022 р. – IV кв.2022 р.); Виведення свердловини № 11 з консервації, освоєння та проведення досліджень свердловини з метою визначення продуктивних характеристик після консервації та уточнення методики робіт з інтенсифікації притоку (I кв. 2023 р. – II кв. 2023 р.); Проведення робіт з інтенсифікації притоку. Освоєння та дослідження свердловини № 11 після проведення інтенсифікації притоку (II кв. 2023 р. – III кв. 2023 р.) тощо.
В Акті на тимчасову консервацію свердловини № 11 Миролюбівської площі однією з причин консервації зазначено підставу, передбачену розділом 1, пунктом "в", абзацом 7 НПАОН 11.2-4.02-89 «Положення про порядок консервації свердловин на нафтових і газових родовищах, підземних сховищах газу (ПСГ) і родовищах термальних вод». Зазначений пункт передбачає тимчасову консервацію свердловин, експлуатація яких є економічно не ефективною, але може стати ефективною в разі зміни цін.
Буріння пошукової свердловини № 11 Миролюбівської площі було розпочато 20 серпня 2019 року відповідно до «Робочого проєкту на спорудження пошукової свердловини № 11 Миролюбівської площі» (розробник — ДП «Укрнаукагеоцентр»), 2019 р.). Свердловина була закінчена бурінням 27 листопада 2019 року.
Так, у наданих поясненнях позивач зазначає, 12 лютого 2020 року пласт К-5-3 у авилівському ярусі верхньокам`яновугільного відділу був розкритий перфорацією (технологічний процес створення каналів (отворів) у стінках обсадної колони та цементного кільця для забезпечення притоку вуглеводневої сировини (нафти, газу) з продуктивного пласта до стовбура свердловини). За період випробування свердловини було проведено повний комплекс необхідних досліджень із використанням тестувальної сепараційної установки та глибинних манометрів. Під час дослідження було зафіксовано приплив газу у обсязі 30 тис. м/добу за пластового тиску 30,21 МПа. 
При цьому, згідно з Техніко-економічним обґрунтуванням консервації свердловини № 11 Миролюбівської площі, виконаним ТОВ «НВФ «ГЕРА ЛТД» на підставі договору з Товариством від 10.07.2020 № 307/20 зазначено, що з економічної точки зору впровадження необхідного комплексу інвестиційних заходів, а саме витрат на спорудження трубопроводів, будівництво УКПГ (установки комплексної підготовки газу) тощо, пов`язаних із введенням в експлуатацію свердловини № 11, є недоцільним. 
Товариство зазначає, для окупності проєкту промислового видобутку на той момент було рекомендовано буріння додаткових розвідувальних свердловин. Враховуючи висновки Техніко- економічного обґрунтування консервації свердловини № 11 Миролюбівської площі, 30.07.2020 року свердловина первісно була введена в режим тимчасової консервації на період з 03.08.2020 року до 03.08.2022 року, у тому числі на виконання вимог законодавства у сфері охорони довкілля та промислової безпеки, спрямованих на запобігання виникненню екологічних ризиків і забезпечення захисту життя та здоров`я населення.
Надаючи правову оцінку твердженням відповідача, викладеним в акті перевірки, що консервація свердловини свідчить про її використання в операціях, що не є господарською діяльністю позивача, суд зазначає, відповідно до абзацу 20 розділу 2 Правил розробки нафтових і газових родовищ, затверджених наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 15.03.2017 № 118, консервація свердловини — це тимчасове припинення влаштування свердловини чи її експлуатації із вжиттям відповідних заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, а також збереження її продуктивних характеристик за період зупинки.
Після введення свердловини в консервацію Товариство продовжило обліковувати її у складі незавершених капітальних інвестицій на субрахунку 15111.
Відповідно до Оборотно-сальдової відомості по рахунку 15111 за період серпень 2019 – липень 2025 року фіксується безперервний рух активів та систематичне понесення позивачем витрат, безпосередньо пов`язаних із свердловиною № 11, зокрема, після тимчасової консервації з 31.07.2020 року Товариство здійснило капіталовкладення на суму 9 097 976,68 грн. 
Вказане відповідачем не заперечується та не спростовується. 
Також до матеріалів справи позивачем надано наступні письмові докази в обгрунтування позиції, викладеної в позовній заяві:
Договір від 19.03.2019 № 19/03-19, укладений між ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» та ТОВ «НАУКОВО ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ТЕХНОГАЗ», разом з Актом прийняття-передачі виконаних робіт від 17.10.2023 № 19/03-19/1. В результаті виконання цього договору розроблено проєктно-кошторисну документацію на об`єкт «Облаштування Миролюбівського родовища. Тимчасова замірно- сепараційна установка (ТЗСУ) Миролюбівського родовища. Облаштування майданчика розміщення свердловини № 11 Миролюбівського родовища – Лозівський район, Харківська область». 
Угода від 29.03.2019 р. про відшкодування збитків користувачу земельних ділянок, укладену з ТОВ «Агрофірма Наірі», що засвідчує надання Товариству права на використання земельної ділянки площею 6,2410 га. Предметом зазначеної Угоди є погодження умов тимчасового користування цією ділянкою для здійснення надрокористування.
Договір від 18.03.2020 № 18-20 з ТОВ «ГЕО-СФЕРА» за умовами якого надавались послуги по розробці доповнень до геологічного проекту пошуків та розвідки покладів вуглеводнів на Миролюбівському родовищі. За результатами виконання якого складено Акт прийому-передачі робіт від 17.07.2020 № 1.
Договір від 24.01.2020 № 72/68юр з Державною аварійно-рятувальною службою — аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області. Предметом вказаного договору є організація та здійснення аварійно-рятувального обслуговування свердловини № 11 Миролюбівської площі аварійно-рятувальною службою. На підтвердження належного виконання умов договору Товариством отримано Акти та довідки про виконання умов договору за період із січня 2020 року по липень 2025 року.
Договір від 09.10.2020 № 1006 із ПрАТ «ПРИРОДНІ РЕСУРСИ», за умовами якого виконувались роботи зі створення науково-тематичної роботи «Проведення переінтерпретації сейсмічних досліджень та прогнозування зон розповсюдження покращених властивостей порід-колекторів по площі з врахуванням досліджень ВСП, виконаних у свердловині № 11 Миролюбівської площі». За результатами виконаних робіт складено Акт здачі-приймання робіт від 30.06.2021 № 145. 
На виконання вимог Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» Товариством було отримано у Департаменті захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації висновок від 02.04.2021 № 03.02-20/009 за результатами оцінки впливу на довкілля планової діяльності, а саме: проведення випробувань (досліджень), капітальних ремонтів, видобування вуглеводнів свердловини № 11 Миролюбівської площі, влаштування складу зберігання аварійного запасу розчинів на вуглеводневій основі з подальшою можливістю їх використання, встановлення дизельної електростанції для забезпечення побутових та технологічних потреб в енергоживленні майданчика, а також ємностей для зберігання дизельного пального та їх технічного обслуговування.
Договір від 18.03.2023 № 29-21 укладений із ТОВ «Науково-дослідний проектно- вишукувальний інститут «ПОЛТАВАГРОПРОЕКТ», за результатами виконання якого складено Акт здачі-приймання робіт від 02.08.2023 № 50, що підтверджує виконання робіт із інженерно-геологічного вишукування та виготовлення технічної документації за проєктом «Інженерно-геологічні вишукування на майданчику ТЗСУ (тимчасова замірно-сепараційна установка) Миролюбівської площі на території Лозівської міської об`єднаної територіальної громади Лозівського району Харківської області».
Договір від 29.03.2021 № 16, укладений з Державним підприємством «Харківський науково-дослідний та проєктний інститут землеустрою», за результатами якого складено Акт здачі-приймання продукції від 27.04.2021. Предмет договору - складання технічного звіту за результатами інженерно- геодезичних вишукувань для проектування майданчика ТЗСУ Миролюбівської площі, а також лінії електропередач до ТЗСУ Миролюбівської площі на території Надеждівського старостинського округу Лозівської міської ради Лозівського району Харківської області. 
Відповідно до Порядку ведення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2001 року № 1655, Товариством було отримано у Департаменті захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації дозвіл від 30.04.2021 № UA63100050130015499-6107, строком дії з 30.04.2021 по 30.04.2031, на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелом (свердловина № 11 Миролюбівської площі).
Договір від 05.05.2021 № 2117 із ПрАТ «ПРИРОДНІ РЕСУРСИ», за умовами якого виконувались роботи зі створення науково-тематичної роботи «Проведення уточненої геологічної моделі в програмному забезпеченні Petrel за результатами переінтерпретації сейсмічних досліджень і результатів буріння та випробовування свердловини № 11 Миролюбівської площі». За результатами виконаних робіт складено Акт здачі-приймання робіт від 31.12.2021 № 295. 
Відповідно до вимог Водного кодексу України та Порядку видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року № 321, Товариством отримано у Державному агентстві водних ресурсів України Дозвіл на спеціальне водокористування від 19.10.2022 року № 45/ХР/49д-22.
Договори від 17.03.2020 № УА 223802; від 11.03.2021 № УА 241347; від 01.04.2022 № УА 264957; від 28.03.2023 № УА 274395; від 01.04.2024 № УА 289598, укладені Товариством з АТ «Страхова компанія «Країна», на обов`язкове страхування цивільної відповідальності суб`єктів господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна пожежами та аваріями на об`єктах підвищеної небезпеки, включаючи пожежовибухонебезпечні об`єкти та об`єкти, господарська діяльність на яких може призвести до аварій екологічного та санітарно-епідеміологічного характеру. Об`єктом страхування за всіма вказаними договорами є саме свердловина № 11 Миролюбівської площі. 
Договори від 22.12.2020 р. № 129/20; від 30.12.2021 № 15/21; від 01.09.2023 р. № 40/23; від 08.02.2024 № 11/24; від 26.12.2024 № 80/24 разом з відповідними актами виконаних робіт, укладені Товариством з Національним науковим центром «Інститут ґрунтознавства та агрохімії ім. О.Н. Соколовського», щодо проведення спостережень за станом компонентів навколишнього природного середовища (атмосферне повітря, підземні та поверхневі води, ґрунти, шумове забруднення, радіологічні показники тощо) в межах Миролюбівської площі протягом 2022 року. Результатом виконання робіт за договорами є Звіт, що підтверджує проведення протягом року регулярного моніторингу якості підземних вод, стану ґрунтів, концентрації приґрунтових газів та інших показників, які є обов`язковими для забезпечення безпечної та належної діяльності з користування надрами. 
Договір від 22.06.2021 р. № 04.06-21 з ТОВ «ПОЛТАВСЬКА НЕЗАЛЕЖНА ЕКСПЕРТНА ОРГАНІЗАЦЯ» щодо розроблення документації «Інструкція з одночасним проведення робіт з буріння, освоєння і експлуатації свердловин на кущах Миролюбівської площі». За результатами виконаних робіт складено Акт прийняття- передачі виконаних робіт від 06.08.2021 № 04.06-21/2. 
За замовленням Товариства ТОВ «КАРПАТТЕХНОАЛЬЯНС» проведено експертизу Інструкції з одночасного проведення робіт з буріння, освоєння і експлуатації свердловин на кущах Миролюбівської площі. За результатами проведеної експертизи надано Висновок експертизи від 26.07.2021 № 40282391-05- 9831.21 щодо відповідності технічної документації вимогам законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки. 
Враховуючи викладене вище, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що сукупність наданих позивачем до матеріалів справи доказів свідчить про вчинення останнім юридично значимих дій щодо належного оформлення правового статусу свердловини як об`єкта користування надрами та об`єкта потенційного впливу на довкілля, включаючи звернення до уповноважених державних органів з питань дотримання вимог законодавства у сфері екологічної безпеки, охорони праці, охорони навколишнього природного середовища, а також надрокористування, що у своїй сукупності підтверджує системний характер підготовчих заходів Товариства для введення свердловини в експлуатацію та незмінність призначення свердловини та засвідчує понесення Товариством господарських витрат, спрямованих на створення необхідної інфраструктури для подальшої експлуатації свердловини.
Відтак сукупність наведених документально підтверджених обставин у взаємозв`язку із правовим регулюванням спірних правовідносин спростовують висновки контролюючого органу щодо зміни призначення свердловини та початку її використання не у господарській діяльності.
У підсумку суд зазначає, відповідно до Правил розробки нафтових і газових родовищ, затверджених наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 15.03.2017 № 118, усі пробурені на території України свердловини (параметричні, пошукові, розвідувальні, експлуатаційні, спеціальні тощо), що виконали своє призначення та подальше використання яких є недоцільним або неможливим, підлягають ліквідації відповідно до діючих нормативно-технічних документів.
У той же час, як зазначалось вище, відповідно до вказаних Правил консервація свердловини - тимчасове припинення влаштування свердловини чи її експлуатації із вживанням відповідних заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, а також збереження її продуктивних характеристик за період зупинки.
Таким чином, прийняття Товариством рішення про введення свердловини № 11 Миролюбівської площі у режим тимчасової консервації, а не ліквідації, свідчить про те, що свердловина ще не виконала свого призначення, а її використання вважається доцільним.
Отже, свердловина № 11 Миролюбівської площі продовжує бути призначена для використання в основній господарській діяльності ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ», належними та допустимими доказами підтверджується намір позивача використання цієї свердловини у межах своєї господарської діяльності та отримання доходу від реалізації вуглеводнів після будівництва необхідних об`єктів облаштування та інфраструктури.
Крім того, підлягають врахуванню і обставини продовження позивачем строку консервації свердловини № 11 Миролюбівської площі, яке здійснювалося ще двічі після первісного рішення про тимчасову консервацію від 2020 року.
Загальновідомим є те, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента № 64/2022 від 24.02.2024 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався відповідними Указами.
Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 25.04.2022 №75 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)», вся територія Лозівського району Харківської області включена до переліку територій, на яких можливі бойові дії, з датою початку — 24.02.2022. Цей правовий статус підтверджено чинною редакцією Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 (із подальшими змінами, внесеними наказами № 748 від 23.04.2025, № 779 від 30.04.2025, № 910 від 28.05.2025, № 1004 від 16.06.2025, № 1151 від 15.07.2025). Зазначений Перелік зберігає незмінний статус Лозівського району Харківської області як території з підвищеним воєнним ризиком.
Відповідно до частини шостої статті 15 Кодексу України про надра, на період дії воєнного стану та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, строки виконання робіт, визначені у спеціальних дозволах на користування надрами та відповідних угодах про умови користування надрами, вважаються автоматично продовженими. Для цього не вимагається прийняття окремого рішення уповноваженим органом.
22 липня 2022 року Товариством було подано до Головного управління Держпраці у Харківській області повний пакет документів щодо продовження строку тимчасової консервації свердловини № 11 Миролюбівської площі. За результатами розгляду поданих документів, Управління Держпраці у Харківській області погодило продовження режиму тимчасової консервації свердловини № 11 на період з 03.08.2022 по 03.08.2024 року.
Надалі, у зв`язку з продовженням воєнного стану, 16 липня 2024 року повторно звернулося до Головного Управління Держпраці у Харківській області, окремо акцентуючи на факті запровадження правового режиму воєнного стану як на об`єктивній підставі для подальшого продовження строку консервації. У результаті розгляду цього звернення строк тимчасової консервації було погоджено на увесь заявлений період без зазначення кінцевої дати, що повністю відповідає пункту 2 НПАОН 11.2-4.02-89 «Положення про порядок консервації свердловин на нафтових і газових родовищах, підземних сховищах газу і родовищах термальних вод.
З викладеного вище висновується, що оскільки свердловина №11 продовжує обліковуватися як незавершене будівництво, тимчасова консервація свердловини не змінює її призначення для використання в господарській діяльності позивача, належних та допустимих доказів щодо її використання в операціях, що не є господарською діяльністю позивача ані в акті перевірки, ані у відзиві контролюючим органом не наведено, судом не встановлено, отже підстави для нарахування податку на додану вартість відповідно до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України не виникають.
Щодо висновків відповідпача про порушення п. 189.1 та п. 198.5 ПКУ внаслідок ненарахування ПДВ за липень 2020 року на суму 1 361 041,23 грн стосовно основного засобу «Буровий майданчик Свердловина № 11 Миролюбівської площі» та на суму 1 220 979,61 грн стосовно основного засобу «Під`їзний шлях Свердловина № 11 Миролюбівської площі», суд зазначає таке.
В акті перевірки контролюючий орган зазначає, що вказані об`єкти віднесені до законсервованих та враховуючи, що амортизація по вищезазначеним об`єктах не нараховувалась, відповідач дійшов висновку про порушення п. 189.1. ст. 189, п.198.5. ст.198 Податкового Кодексу України - ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» не нараховано податок на додану вартість.
Буровий майданчик Свердловини № 11 Миролюбівської площі та Під`їзний шлях до Свердловини № 11 Миролюбівської площі обліковуються н рахунку 10 «Основні засоби».
З огляду на матеріали справи, на підставі Договору оренди від 03.02.2020 року № 03/02-О/2020-11М, акта приймання-передачі майна від 25.02.2020 року Товариство передало частину Бурового майданчика на свердловині № 11 Миролюбівської площі ("Майно") в оренду ПрАТ "ПРИРОДНІ РЕСУРСИ" (Орендар-1).
На підставі Договору від 02.03.2020 р. № 02/03-2020-11М, акта приймання-передачі майна від 18.03.2020, Товариство передало частину Бурового майданчика на свердловині № 11 Миролюбівської площі ("Майно") в оренду ТОВ "СХІДНИЙ ГЕОЛОГІЧНИЙ СОЮЗ" (Орендар-2"=).
Згідно з п. 3.1 вказаних вище Договорів оренди, за користування Майном Орендар сплачує Товариству орендну плату у розмірі, визначеному п. 3.1.1 цього Договору.
У відповідності до умов Договору, Товариство щомісячно нараховувало орендну плату, відображало її у бухгалтерському та податковому обліку в складі доходів, а також нараховувало та сплачувало ПДВ за відповідними податковими зобов`язаннями.
Факт визнання доходів за Договорами оренди, включаючи липень 2020 року, підтверджується карткою рахунку 713 «Дохід від операційної оренди активів», актами наданих послуг оренди за 2020 - 2025 роки. 
Таким чином, у період із лютого 2020 року і протягом всього періоду, що перевірявся, включно з липнем 2025 року, основний засіб «Буровий майданчик Свердловина № 11 Миролюбівської площі» використовувався Товариством у його господарській діяльності, а саме з метою геологічного вивчення Миролюбівської площі та для отримання доходу від надання в оренду.
У своїх пояснення позивач вказує, Під`їзний шлях забезпечує транспортну доступність не тільки до бурового майданчика свердловини, а й взагалі до площі в цілому. Його призначення є суто виробничим і він є необхідним для здійснення господарської діяльності Товариства у сфері надрокористування Миролюбівської площі, необхідний для виконання робіт за низкою договорів, укладених Товариством, підрядні організації використовують цей шлях як єдиний доступний як до свердловини, так і до Миролюбівської площі в цілому, зокрема: представниками Державної аварійно-рятувальної служби — аварійно- рятувальний загон спеціального призначення Головного управління ДСНС у Полтавській області для виконання зобов`язань за договором від 24.01.2020 № 72/68юр аварійно-рятувальні підрозділи Державної аварійно-рятувальної служба — аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління ДСНС у Полтавській області використовує зазначений під`їзний шлях для доступу до свердловини № 11, Представниками Національного наукового центру «Інститут ґрунтознавства та агрохімії ім. О.Н. Соколовського». Під час виконання щорічних спостережень та досліджень за станом компонентів навколишнього середовища в межах Миролюбівської площі, використовують саме цей шлях для доступу до території Миролюбівської площі.
Фактичне використання і бурового майданчика, і під`їзного шляху підтверджує, що об`єкт продовжує служити інфраструктурною складовою господарської діяльності позивача у сфері надрокористування.
Належних та допустимих доказів щодо їх використання в операціях, що не є господарською діяльністю позивача ані в акті перевірки, ані у відзиві контролюючим органом не наведено, судом в ході розгляду справи не встановлено.
При цьому, посилання відповідача на те, що позивач відніс зазначені основні засоби до числа законсервованих об`єктів суд відхиляє, оскільки такі твердження ані нормативно, ані документально не підтверджені. Ані акт, ані матеріали справи, рішення про консервацію вказаних основних засобів не містять.
Щодо посилань відповідача на відсутність нарахування амортизації, судом встановлено, на підставі наказу № 6 від 01.08.2020 р. ухвалено рішення про зупинення нарахування амортизації за цими основними засобами на період тимчасової консервації свердловини № 11.
Відповідно до п. 55 МСБО 16 «Основні засоби» згідно з використаними методами амортизації, амортизаційні відрахування можуть дорівнювати нулю, якщо немає виробництва.
Відповідно до п. 60-62 МСБО 16 «Основні засоби» використаний метод амортизації має відображати очікувану форму споживання майбутніх економічних вигід від цього активу суб`єктом господарювання.
Метод амортизації, застосований до активу, слід переглядати принаймні на кінець кожного фінансового року, а якщо відбулася значна зміна в очікуваній формі споживання майбутніх економічних вигід, утілених в активі, метод слід змінити для відображення зміненої форми. Таку зміну слід обліковувати як зміну в обліковій оцінці відповідно до МСБО 8.
Різні методи амортизації можна застосовувати для розподілу суми активу, що амортизується, на систематичній основі протягом строку корисної експлуатації. Ці методи включають прямолінійний метод, метод зменшення залишку та метод суми одиниць продукції. Результатом застосування прямолінійного методу амортизації є постійні відрахування протягом строку корисної експлуатації, якщо ліквідаційна вартість активу не змінюється. Результатом застосування методу зменшення залишку є зменшення суми відрахувань протягом строку корисної експлуатації. Результатом застосування методу суми одиниць продукції є відрахування, базовані на очікуваному використанні або продуктивності активу. Суб`єкт господарювання обирає метод, який найкраще відображає очікувану форму споживання майбутніх економічних вигід, утілених в активі. Такий метод застосовують постійно від періоду до періоду, якщо не трапляється змін в очікуваній формі споживання цих майбутніх економічних вигід.
Як зазначає позивач, прийняте рішення про зупинення амортизації у бухгалтерському обліку відображає перегляд строку корисного використання зазначених об`єктів у зв`язку з мінімальним фізичним зносом протягом періоду консервації свердловини через зниження інтенсивності використання бурового майданчику та дороги.
Отже таке рішення є економічно обґрунтованим, відповідає обліковій політиці позивача та вимогам МСФЗ (п. МСБО 16 п.55 передбачає, «що амортизаційні відрахування можуть дорівнювати нулю», МСБО 16 п 62 «Суб`єкт господарювання обирає метод, який найкраще відображає очікувану форму споживання майбутніх економічних вигід, утілених в активі»), і підтверджує, що основні засоби зберігають своє виробниче призначення та залишаються задіяними у господарській діяльності Товариства.
За висновком суду, зупинення амортизації основних засобів жодним чином не може підтверджувати зміну їх господарського призначення та використання в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, враховуючи, що фактичні обставини свідчать про використання бурового майданчика та під`їзного шляху у господарській діяльності Товариства.

Посилання відповідача в акті перевірки та у відзиві на лист ДФС від 25.01.2017 №1468/6/99-99-15-02-02-15 та лист ДФС від 12.03.2016 №5389/6/99-99-19-02-02-15, за змістом яких «… термін «невиробничі основні засоби» означає основні засоби, які не використовуються в господарській діяльності платника податку» суд відхиляє, оскільки листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 КАС України.
Суд вважає слушними зауваження позивача, що 01.01.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 № 1797-VIII (далі — Закон № 1797-VIII).
До набрання чинності Законом № 1797-VIII, податкове законодавство дійсно містило визначення терміна "невиробничі основні засоби" як основних засобів, які не використовуються в господарській діяльності платника податку.
Водночас, Законом № 1797-VIII було змінено підхід до визначення цього терміну. У чинній на момент спірних правовідносин редакції підпункту 138.3.2 пункту 138.3 статті 138 ПКУ термін "невиробничі основні засоби" означає основні засоби та нематеріальні активи, не призначені для використання в господарській діяльності платника податку.
Отже, у чинному визначенні ключовою ознакою невиробничих основних засобів є не факт їх тимчасового або постійного невикористання у господарській діяльності, а саме відсутність їхнього призначення для такого використання. З огляду на викладене, навіть за наявності періоду простою чи консервації основних засобів, за умови їх призначення для використання в господарській діяльності платника податку, такі основні засоби не можуть вважатися невиробничими.
Щодо решти тверджень у відзиві відповідача, суд акцентує, що частина посилань відповідача не пов`язана з дійсними обставинами справи, що розглядається, зокрема, відповідач посилається на податкове повідомлення-рішення, яке не є предметом спору у справі, що розглядається, наводить порушення норм податкового законодавства, правил бухгалтерського обліку, які не відображені в акті перевірки від 19.05.2025 №41390/Ж5/26-15-07-01-01-20/35395662, відтак, оцінку таким посиланням суд не надає.
Також суд приймає до уваги твердження позивача, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення містять помилки, зокрема, невірний номер акта перевірки, на підставі якого оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті, у той же час враховує, що наявність формальних недоліків в оформленні податкового повідомлення-рішення не може слугувати самостійною підставою для звільнення платника податків від відповідальності за податкове правопорушення. Скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу стабільності та справедливості.
Натомість адміністративний суд аналізує рішення контролюючого органу, ухвалене за результатами заходів податкової перевірки на предмет його відповідності критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом встановлено, відповідач як суб`єкт владних повноважень під час розгляду цієї справи не довів, що ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» занижено суми податку на додану вартість, оскільки задекларовані податкові зобов`язання позивача є обґрунтованими, відповідають фактичним операціям, підтверджуються первинними документами, бухгалтерським обліком та відповідають вимогам Податкового кодексу України і Міжнародних стандартів фінансової звітності, контролюючий орган не довів факту використання означених вище об`єктів поза межами господарської діяльності позивача, натомість, надані позивачем документи підтверджують їх збереження у складі господарських активів позивача та призначення для подальшої експлуатації ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ».
Додатково при розгляді цієї справи суд враховує висновок експертів Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності від 26.09.2025 №451/1/25 за результатами проведення комісійної судової експертизи, згідно з яким висновки акту від 19.05.2025 №41390/Ж5/26-15-07-01-01-20/35395662 в частині порушень ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України на загальну суму 29 358 940 грн та пункту 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України щодо ненарахування та нереєстрації податкової накладної в липні 2020 року на суму 29 358 940 грн — документально та нормативно не підтверджуються.
Суд зазначає, що відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 101 КАС України унормовано, що висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Також за змістом статті 104 КАС України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має такі самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.
Статтею 108 КАС України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.
Таким чином, оцінивши наданий на замовлення позивача висновок експертів Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності від 26.09.2025 №451/1/25 за результатами проведення комісійної судової експертизи, суд не бачить достатніх правових та фактичних підстав не брати такий висновок до уваги при вирішенні цієї справи, враховуючи, що він складений у встановленому законодавством порядку та стосується дослідження тих обставин, які входять до предмета доказування, але водночас їх встановлення дійсно потребує спеціальних знань.
Суд також бере до уваги, що у справі ''Кобець проти України'', використовуючи критерій доведення ''поза розумним сумнівом'' (рішення у справі ''Авшар проти Туреччини''), ЄСПЛ вказав на те, що таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Принцип оцінки доказів ''поза розумним сумнівом'' полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Ураховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необґрунтованість та недоведеність тверджень контролюючого органу про використання ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» облікованих основних засобах та незавершених об`єктів будівництва в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, а відтак і безпідставність доводів контролюючого органу щодо до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за липень 2020 року у сумі 29 358 939,6 грн.
Наведене свідчить про протиправність прийнятого ГУ ДПС у м. Києві податкового повідомлення-рішення від 26.05.2025 №00480370701 та необхідність скасування такого рішення у судовому порядку.
Зважаючи на те, що висновки ГУ ДПС у м. Києві про заниження позивачем суми податку на додану вартість не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, обов`язок відповідно до п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України щодо складання та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної на суму ПДВ в розмірі 29 358 939,6 грн був визначений відповідачем безпідставно, а отже податкове повідомлення-рішення від 26.05.2025 №00480420701 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Згідно з позицією ЄСПЛ, викладеною, зокрема, у справі "Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції", заява № 36985/97, рішення від 23 липня 2002 року, п. 110, адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи повинні бути розглянуті на підставі наданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів мусять саме податківці.
Згідно ч. ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Ураховуючи викладене вище, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 24 224,00 грн, який в силу ч. 1 ст. 139 КАС України підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» задовольнити.
2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.05.2025 №00480370701, №00480420701.
3. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 24 224,00 грн (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири гривні 00 коп.) стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ» (код ЄДРПОУ 35395662) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.