ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/18044/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
за участю секретаря судового засідання: Кононенко А.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 року (суддя Горбалінський В.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 19.09.2025 року) в справі №160/18044/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

в с т а н о в и в:
20.06.2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі по тексту – відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №0767472408 від 20.12.2024 року на суму 115864,01 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0776282408 від 26.12.2024 року форма «Р» з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 7822230,34 грн., у тому числі: основний платіж 6257784,27 грн., штрафні (фінансові) санкції 1564446,07 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0776302408 від 26.12.2024 року форма «Р» по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 651852,54 грн., у тому числі: основний платіж 521482,03 грн., штрафні (фінансові) санкції 130370,51 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0776252408 від 26.12.2024 року форма «Р» по єдиному податку з фізичних осіб на загальну суму 304053,66 грн., у тому числі: основний платіж 243242,93 грн., штрафні (фінансові) санкції 60810,73 грн.; визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0767452408 від 20.12.2024 року по єдиному внеску на суму 231728,01 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначила, що суд першої інстанції невірно обчислив можливий строк проведення документальної позапланової невиїзної перевірки щодо ОСОБА_1 , через невірне обрахування термінів зупинення цього строку, встановивши строк зупинення у межах з 18.03.2020 року по 27.05.2022 року (800 днів), при тому, що фактично строк зупинення відповідно до податкового законодавства мав складати з 18.03.2020 року по 08.08.2020 рік та з 07.03.2022 року по 27.05.2022 рік (144 днів + 82 дні = 226 днів), причиною є те, що судом не було враховано те, що після редакції пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ від 13.05.2020 року (діє з 29.05.2020 року), була прийнята інша редакція цього ж пункту від 14.07.2020 року (діє з 08.08.2020 року) відповідно до якої, було додані обмеження на зупинення строків, зокрема для документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Судом першої інстанції фактично не було досліджено поданих нами доказів, які підтверджують те, що підстави для винесення оскаржуваних рішень податкового органу відсутні, а документи при перевірці не були взяті до уваги з формальних причин. Податковим органом було порушено строки проведення документальної позапланової невиїзної перевірки визначені ст. 102.1 ПК України, та невірне їх обчислення в оскаржуваному судовому рішенні, з огляду на неправильне застосування норм податкового законодавства. відповідно до пп. 66.1.1 Податкового кодексу України підставами для внесення змін до облікових даних платників податків є інформація органів державної реєстрації. Порядок зняття з обліку самозайнятих фізичних осіб як платників податків у контролюючих органах визначено п. 11.18 розд. ХІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Мінфіну від 09.12.2011 № 1588. Підставою для зняття фізичної особи-підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДР) про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням, або за судовим рішенням, або у разі її смерті, або оголошення її померлою, або визнання її безвісно відсутньою (абзац перший пп. 1 п. 11.18 розд. XI Порядку № 1588). Після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа – платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності. Апелянт вказувала, що відповідно до пп. 78.1.7 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, коли розпочато процедуру припинення підприємницької діяльності фізичної особи – підприємця, або подано заяву про зняття з обліку платника податків. Абзацом першим п. 102.1 ПК України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 ПК, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених ПКУ, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня – при проведенні перевірки операції відповідно до ст. 39 і 39-2 ПК), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ПК, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, – за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. Запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців по ОСОБА_1 було внесено 11.10.2019 року. З акту «Про результати документальної невиїзної позапланової перевірки платника податків-фізичної ОСОБА_1 » № 3321/04-36-24-09/ НОМЕР_1 від 29.10.2024 року вбачається, що позивачка 17.10.2019 року подала ліквідаційну податкову декларацію № 48553, а строк для подання такої декларації був обмежений 09.11.2019 роком. Якщо 09.11.2019 рік вважати останнім днем граничного строку подання податкової декларації ОСОБА_1 , то контролюючий орган мав право провести перевірку, відповідно до п. 102.1 ПК України не пізніше закінчення 1 095 дня (3 роки), що настає за 09.11.2019 року, тобто до 10.11.2022 року. Відповідно до п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (в редакції від 18.03.2020 року) було вказано про встановлення мораторію на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. На період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу. Разом з цим цей же пункт у редакції ПК України від 08.08.2020 року сформульований наступним чином: «Встановити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім, серед іншого: документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу (Абзац пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020; із змінами, внесеними згідно із Законом № 786-IX від 14.07.2020 року)». Для перевірки, яка передбачена пп. 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України, діяло зупинення строків передбачених ст. 102.1 ПК України на період з 18.03.2020 року по 08.08.2020 року (момент коли даний тип перевірок вивели з під дії мораторію та їх знов стало можливо проводити контролюючими органами). Апелянт рахує, що контролюючим органом було визначено дату перевірки з 16.10.2024 року, очевидним є те, що передбачені ст. 102.1 ПК України строки (1095 дні = 3 роки) з дня наступного за граничним строком подання податкової декларації (10.11.2019 роком в нашому випадку) пройшли. Перевірка могла бути проведена з 10.11.2019 року протягом 1095 дня (3 років) + 226 дні (на які перевірки були зупинені), тобто протягом 1321 дня: 10.11.2019 року +1321 день = 23.06.2023 року. Строк давності для обрахунку строку проведення позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та прийняття рішень за наслідками такої перевірки згідно зі статтею 102 Податкового кодексу України, що зупинявся відповідно до пункту 52-2 та підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу складає (3 роки (1095 днів) + 2 роки (730 днів) + 2 міс (61 день) + 9 днів), тобто 1895 днів. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Апелянт вказувала, що податкове законодавство відрізняє поняття надсилання повідомлень платнику податку та відобраення в його кабінеті відповідних актів індивідуальної дії в його Електронному кабінеті. Статтею 42.1 ПК України, чітко встановлений обов`язок податкового органу відображати в Електронному кабінеті всі документи щодо перевірок, зокрема, і ППР, запити, атки, тощо. Однак в Електронному кабінеті Ковтун І.В. не міститься жодного документу з цього приводу, на підтвердження цього у матеріалах справи наявні відповідні скріншоти. Позивачка надсилала через свій електронний кабінет контролюючому органу податкові документи, тобто фактично вона була суб`єктом електронного документообігу, натомість податковий орган жодним чином не повідомив її про наявність жодного документу скаладеного щодо неї по факту перевірки через Електронний кабінет ДПС. ОСОБА_1 зберігала всі документи пов`язані з її діяльністю за останні 9 років, які попри неправомірні дії відповідача фактично так і не були досліджені, в результаті чого її права були порушені. Виносячи податкові повідомлення-рішення не слід посилатись на формальну відсутність документів у контролюючого органу, адже відбулось неналежне повідомлення платника податків про необхідність їх подання.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідно до пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків. Абзацом 1 пункту 102.1 статті 102 глави 9 розділу II Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. Грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано (підпункт 102.2.1 пункту 102.2 статті 102 Податкового кодексу України). Згідно з п.52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупинено перебіг строків давності, передбачених статтею 102 Кодексу, крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Згідно п.69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті. Пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» податкового кодексу України з 18.03.2020 року діяла в редакції Закону України від 17.03.2020 №533-ІХ): «Установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Законом України №2260-ІХ від 12.05.2022 року абзац 1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України викладено в такій редакції: «69. Установити, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті»; підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України викладено в такій редакції: 69.2. Податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: а) камеральних перевірок; б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями. Враховуючі зміни та доповнення, внесені до Податкового кодексу України, строки давності, визначені статтею 102 Податкового кодексу України, зупинялися згідно з пунктом 52-2 та підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України з 18.03.2020 року до 01.08.2023 року, крім випадків, передбачених цим кодексом, зокрема, для позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 цього кодексу строки давності зупинялися з 18.03.2020 року до 27.05.2022 року (2 роки + 2 міс. + 9 днів, або 800 днів). Строк давності для обрахунку строку проведення позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та прийняття рішень за наслідками такої перевірки згідно зі статтею 102 Податкового кодексу України, що зупинявся відповідно до пункту 52-2 та підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу складає (3 роки (1095 днів) + 2 роки (730 днів) + 2 міс (61 день) + 9 днів), тобто 1895 днів. Суд першої інстанції вказував, що фізичні особи, стосовно яких проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням, подають податкову декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності, протягом 30 календарних днів з дня проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності (пп.177.11. п. 177 ПК України у редакції на час припинення позивачем підприємницької діяльності). Враховуючи дату проведенням державної реєстрації припинення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 - 11.10.2019 року, строк давності для обрахунку строку проведення позапланової перевірки розпочався із 10.11.2019 року, тобто з моменту закінчення граничного строку на подання податкової декларації за останній базовий податковий (звітний) період, за наслідком державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням. Строк давності для проведення перевірки розпочався з 10.11.2019 року та складав 1895 днів, а тому кінцевою датою для визначення контролюючим органом грошового зобов`язання у даному випадку (з урахуванням подання ліквідаційної декларації 18.10.2019 року) є 17.01.2025 року. Доводи позивача, що відповідачем порушено строки проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, визначені ст.102.1 Податкового кодексу України, не віднайшли свого відображення в матеріалах справи, та не можуть свідчити про протиправність оскаржуваних рішень. Позивач не наводить підстав позову щодо реальності господарських операцій та підтвердження вказаних господарських операцій, складеними документами, наслідком яких було нарахування та сплата єдиного внеску, податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного податку з фізичних осіб. Позивач не обґрунтовує сплату вищенаведених податків та зборів у задекларованих позивачем розмірах, та не підтверджує вказану сплату податків та зборів посиланням на первинні документи, позивач виключно наголошує на наявності у неї первинних документів, які вона не надала на запит відповідача.
Відповідно до матеріалів справи, наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.09.2024 року №4011-п на підставі пп.19-1.1.1 п.19-1 ст.19-1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75. ст.75, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, ст.79, пп.69.35-1 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України, ст.13, ст.25, п.9-25 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2010 року №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», та у зв`язку з отриманням відомостей державного реєстратора про внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення щодо припинення господарської діяльності платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 , призначено документальну позапланову перевірку.
Фахівцем Головного управління ДПС у Дніпропетровській області проведено документальну невиїзну позапланову перевірку діяльності платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 з метою дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 11.10.2019 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 23.08.2016 року по 11.10.2019 року. У межах перевірки 16.10.2024 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області направлено запит №1 до ФОП ОСОБА_1 «Про надання інформації та її документального підтвердження» про надання всіх необхідних документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, відносяться до здійснення підприємницької діяльності, використовувались у податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків і зборів, нарахуванням та сплатою єдиного соціального внеску за період з 23.08.2016 року по 11.10.2019 року.
У зв`язку з ненаданням запитуваних документів у межах перевірки, 22.10.2024 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області складено акт №2621/04-36-24-09/ НОМЕР_1 «Про ненадання платником податків фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) документів для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки», який надіслано на адресу фізичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Варто вказати, що попередньо, 15.05.2024 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області складено акт № 931/04-36-24-09/ НОМЕР_1 про неможливсть проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 
29.10.2024 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки складено акт №3321/04-36-24-09/ НОМЕР_1 . Висновками акту зафіксовано порушення: пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.63.3 ст.63 ПК України, Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 року №1588 в частині неподання інформації щодо об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП; ч.3 п.293.8 ст.293, з урахуванням вимог 291.4 ст.291 ПК України в частині перевищення платником третьої групи граничного обсягу суми, доходу» за 2017 рік, в результаті донараховано єдиного податку у сумі 189984,13 грн.; п.293.3 ст.293, з урахуванням вимог п. 292.1 ст. 292 ПК України в частині заниження до сплати суми єдиного податку у розмірі 53258,80 грн.; пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.177.11 ст.177 ПК України, а саме: неподання податкової декларацій про майновий стан і доходи за 2017 рік; п.44.1 ст.44, п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України, внаслідок заниження загального оподатковуваного доходу та завищення витрат відбулось заниження чистого оподатковуваного доходу на 34765468,10 грн. за рахунок не надання первинних документів, пов`язаних із предметом перевірки та відсутністю підтвердження сплати задекларованих витрат, в результаті донараховано податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької всього на 6257784,27 грн., у т.ч. за 2017 рік на 506054,00 грн., за 2018 рік на 4759060,46 грн., за 2019 рік на 992669,81 грн.; пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, внаслідок заниження чистого оподатковуваного доходу на 34765468,10 грн. в результаті донараховано суму військового збору, який підлягає сплаті до бюджету всього 521482,03 грн., у т.ч. за 2017 рік на 42171,17 грн., за 2018 рік на 396588,37 грн., за 2019 рік на 82722,49 грн.; п.2 ч.1 ст.7, ч.3 ст.9 розділу III Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» внаслідок заниження чистого оподатковуваного доходу на 34 765 468,10 грн., в результаті занижено суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування всього на 231728,01 грн., у т.ч. за 2017 рік на 26103,00 грн., за 2018 рік на 82163,53 грн., за 2019 рік на 123461,48 грн.; п.187.1 ст.187, п.184.7 ст.184, п.198.5 (г) ст.198 ПК України в частині заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість всього на 2173,0, у т.ч. за січень 2017 р. на 288,0 грн., за лютий 2017 р. на 285,0 грн., за березень 2017 р. на 137,0 грн., за квітень 2019 р. на 1463.0 грн.; п.201.1 ст.201 ПК України в частині відсутності складеної зведеної податкової накладної в електронній формі та зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін у січні 2017 р. у сумі ПДВ 288,0 грн., лютому 2017 р. у сумі ПДВ 285,0 грн., березні 2017р. у сумі ПДВ 137,0 грн., у квітні 2017р. у сумі ПДВ 1463,0 грн.; ч.8 ст.9 Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) сум єдиного внеску, нарахованого у квітні 2017 р., липні 2017 р., жовтні 2017 р., січні 2018 р., квітні 2018 р., жовтні 2018 р., квітні 2019 р., липні 2019 р.; п.51.1 ст.51, пп. «б» п.176.2 ст.176 ПК України та п.1.2 ст.1 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №4 від 13.01.2015 р. із змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 31.10.2018 р. №863, п.1 розділу II Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків- фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №4 від 13.01.2015 р. (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2020р. №773) ППФО не подані до ДПІ ГУ ДПС Податковий розрахунок форми № 1ДФ за І, II, IV квартал 2018 року, II квартал 2019 року; абз.5 п.6 ст.128 Господарського кодексу України, п.44.1 п.44.3 ст.44 ПК України, п.1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 року за №1686/24218, в частині не ведення обліку доходів і витрат у Книзі обліку доходів і витрат, внаслідок її ненадання до перевірки.
На підставі висновків акту перевірки №3321/04-36-24-09/3160912020 від 29.10.2024 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 26.12.2024 року прийнято податкові повідомлення-рішення: №0776282408 з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 7822230,34 грн., у тому числі: основний платіж 6257784,27 грн., штрафні (фінансові) санкції 1564446,07 грн.; №0776302408 по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 651852,54 грн., у тому числі: основний платіж 521482,03 грн., штрафні (фінансові) санкції 130370,51 грн.; №0776252408 по єдиному податку з фізичних осіб на загальну суму 304053,66 грн., у тому числі: основний платіж 243242,93 грн., штрафні (фінансові) санкції 60810,73 грн.
20.12.2024 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №0767472408 від 20.12.2024 року на суму 115864,01 грн.
20.12.2024 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0767452408 від 20.12.2024 року по єдиному внеску на суму 231728,01 грн.
Податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій були винесені на підставі акту перевірки, який у свою чергу складено за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки. Документальну позапланову невиїзну перевірку було проведено на підставі наказу від 05.09.2024 року № 4011-П з формулюванням на підставі пп.19-1.1.1 п.19-1 ст.19-1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75. ст.75, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, ст.79, пп.69.35-1 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України, ст.13, ст.25, п.9-25 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2010 року №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», та у зв`язку з отриманням відомостей державного реєстратора про внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення щодо припинення господарської діяльності платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 , призначено документальну позапланову перевірку.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області надає отриманні відомості державного реєстратора про внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення щодо припинення господарської діяльності платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 . В процесі інформаційної взаємодії контролюючим органом отримано відомість з Єдиного державного реєстру «Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи — підприємця за її рішенням (запис в ЄДР №22240060003109114 від 11.10.2019)». Відомості про запису про рішення щодо припинення господарської діяльності платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 отрмиано 15.10.2019 року.
Згідно п. 65.10 ст. 65 ПК України внесення до Державного реєстру запису про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця чи незалежної професійної діяльності фізичної особи здійснюється у разі: внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця - з дати державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; припинення або зупинення незалежної професійної діяльності або зміни організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу - з дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення або іншої дати, визначеної законом, що регулює реєстрацію відповідної незалежної професійної діяльності, датою припинення, зупинення або зміни організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу; закінчення строку дії свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо) - з дати закінчення такого строку; анулювання чи скасування згідно із законодавством свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності, або скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації фізичної особи підприємцем - з дати такого анулювання чи скасування. Державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування штрафних санкцій і нарахування пені за їх невиконання.
Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється податковими органами на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці шостому пункту 1 та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці восьмому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - за їхньою заявою.
Зняття з обліку фізичної особи-підприємця проводиться на підставі внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи – підприємця, та проведеної перевірки платника та проведення остаточного розрахунку.
До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 11.10.2019 року.
Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. 
Відповідно до пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
Згідно п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Суд вказує, що передбачено, що податковий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни до Податкового кодексу України, підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктом 52-2, яким встановлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2,80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу. Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Пункт 52-2 у наведеній вище редакції діє від 08.08.2020 року. В редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020 року із змінами, внесеними згідно із Законом України № 786-IX від 14.07.2020 року.
Дію карантину на території України введено постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». 
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» продовжено дію карантину з 19 грудня 2020 року до 28 лютого 2021 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 року № 104 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» продовжено дію карантину до 30.04.2021 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.04.2021 року № 405 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» продовжено дію карантину до 30.06.2021 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 року № 611 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» продовжено дію карантину до 31.08.2021 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 року № 981 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» продовжено дію карантину до 31.12.2021 року.
Проведення документальної виїзної перевірки за пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України була дозволена та не передбачала дії мораторію у відповідності з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Згідно пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: а) камеральних перевірок; б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями; в) фактичних перевірок. Документальні позапланові перевірки під час дії воєнного стану проводяться за наявності під час проведення перевірок безпечного: доступу, допуску до територій, приміщень та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування такими платниками податків; доступу, допуску до документів, довідок про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншої інформації, пов`язаної з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансової і статистичної звітності у порядку та на підставах, визначених законом; проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки. Документальні позапланові перевірки за зверненням платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальні позапланові перевірки платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, що були розпочаті та не завершені до 24 лютого 2022 року, поновлюються та закінчуються протягом 60 днів з дня, наступного за днем набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану». Такі перевірки поновлюються на невикористаний строк. Документальні позапланові перевірки, які були розпочаті на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктом 78.1.7 статті 78 цього Кодексу, та/або за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, але не можуть бути завершені у зв`язку з виникненням обставин, наведених у цьому підпункті, можуть бути зупинені до завершення дії таких обставин та/або усунення перешкод щодо їх проведення за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що оформляється наказом, копія якого надсилається платнику податків до електронного кабінету платника податків з одночасним надісланням на електронну адресу (адреси) платника податків інформації про вид документа, дату та час його надіслання до електронного кабінету. Таке зупинення перериває перебіг строку проведення перевірки. Документальні позапланові перевірки, що будуть розпочаті після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, декларацій або уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, проводяться протягом 60 календарних днів, що настають після закінчення граничного терміну проведення камеральної перевірки відповідної декларації або уточнюючого розрахунку.
Підпункт 69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України наведений у редакції від 27.05.2022 року.
Перевірки у відповідності до пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України, у зв`язку з припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, були дозволені не дивлячись на закондавчі зміни у відповідності п. 52-2 та п 69.2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. 
Враховуючи законодавчі зміни, у зв`язку із фактом розповсюдження коронавірусної хвороби (COVID-19) та введенням воєнного стану, строки передбачені п. 102.1 ст. 102 ПК України зупинялись два рази щодо перевірок передбачених пп. 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України, на період з 18.03.2020 року по 08.08.2020 року та з 07.03.2022 року по 27.05.2022 року.
Запис до Єдиного державного реєстру «Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи — підприємця за її рішенням ОСОБА_1 » здійснено від 11.10.2019 року, податкова отримала про це відомості 15.10.2019 року. Тобто у ГУ ДПС у Дніпропетровській області було 1095 дні для проведення перевірки у відповідності до пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України у зв`язку з припинення підприємницької діяльності фізичної особи – підприємця, з урахуванням періодів дії мораторію на перевірку з18.03.2020 року по 08.08.2020 року та з 07.03.2022 року по 27.05.2022 року. Натомість перевірку призначено наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.09.2024 року №4011-п та проведено у період з 16.10.2024 року по 22.10.2024 року.
Верховний Суд України в постанові від 27.01.2015 року у справі № 21-425а14 висловив правову позицію, зміст якої полягає в тому, що нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних, фактичних перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання вимог ПК України щодо організації та проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Такої позиції системно дотримується Верховний Суд, зокрема, в постановах від 11.07.2019 року у справі № 804/8855/14, від 11.06.2019 року у справі №815/348/18, від 06.02.2020 року у справі № 821/543/16, від 07.02.2020 року у справі № 815/5748/15, від 02.09.2020 року у справі № 820/3426/16.
Порушення вимог Податкового кодексу України щодо проведення перевірки, зокрема проведення її у період поза відведеним строком, має наслідком визнання перевірки незаконною та не може породжувати правових наслідків такої перевірки. За таких обставин податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками незаконної перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними і підлягають скасуванню.
У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі № 826/17123/18 Верховний Суд відступив від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки. Верховний Суд зазначив, що недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист. Верховний Суд у зазначеній справі сформулював правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 року у справі № 816/228/17 сформувала правовий висновок, згідно з яким неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Позивач у своїх доводах вказує на незаконність призначення та проведення перевірки щодо неї. 
Доктрина з умовною назвою «плоди отруйного дерева» сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили. У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид цієї доктрини та вказав, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.08.2018 року у справі №822/573/17, від 27.11.2018 року у справі №805/2601/16-а, від 21.03.2019 року у справі № 809/531/18, від 17.06.2020 року у справі №826/5011/18.
У постанові від 22.09.2020 року у справі №520/8836/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, зазначив, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність такого рішення. З урахуванням цього Верховий Суд зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог ПК, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.
Також варто вказати, що податковий орган виносячи оскаржувані рішення та податкові повідомлення-рішення вказує на порушення ОСОБА_1 пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.63.3 ст.63 ПК України, Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 року №1588 в частині неподання інформації щодо об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП, ч.3 п.293.8 ст.293, з урахуванням вимог 291.4 ст.291 ПК України в частині перевищення платником третьої групи граничного обсягу суми, доходу» за 2017 рік, пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.177.11 ст.177 ПК України, щодо неподання податкової декларацій про майновий стан і доходи за 2017 рік, п.44.1 ст.44, п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України, внаслідок заниження загального оподатковуваного доходу та завищення витрат відбулось заниження чистого оподатковуваного доходу на 34765468,10 грн. за рахунок не надання первинних документів, пов`язаних із предметом перевірки та відсутністю підтвердження сплати задекларованих витрат, в результаті донараховано податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької всього на 6257784,27 грн., натомість незрозуміло на підставі чого ГУ ДПС у Дніпропетровській області робить такі висновки та нараховує певні суми податку, адже витребувані первинні документи щодо діяльності ОСОБА_2 протягом період 2017 – 2019 років не отримано.
Суд апеляційної інстанції також вказує, що згідно п. 4.1 ст. 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: зокрема, рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу; стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року; рівномірність та зручність сплати - установлення строків сплати податків та зборів, виходячи із необхідності забезпечення своєчасного надходження коштів до бюджетів для здійснення витрат бюджету та зручності їх сплати платниками.
У випадку неоднозначного тлумачення податкового законодавства, таке слід застосовувати виходячи з принципів рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації. Податки та збори, їх ставки, податкові пільги, строки не можуть змінюватися протягом бюджетного року.
Суд апеляційної інстанції вважає, що неправомірність призначення перевірки, незаконність її проведення є підставою для скасування рішень, прийнятих за результатами такої перевірки. Невиконання вимог Податкового кодексу України щодо процедури проведення перевірки, можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправними рішень прийнятих за її наслідками. 
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судові витрати, здійснені позивачем, повертаються йому у разі, коли його позовні вимоги задоволено. 
ОСОБА_1 при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 15140,00 грн., що підтверджується квитанцією 4766-6599-6684-5903 від 19.06.2025 року. При поданні апеляційної скарги було сплачено судовий збір у розмірі 22710,00 грн., що підтверджується квитанцією № 5992-3052-0031-9318 від 09.10.2025 року. Враховуючи задоволення позовних вимог, поверненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають 37850,00 грн., як здійснені позивачем судові витрати у вигляді судового збору.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, слід прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 242, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 року в справі №160/18044/25 – скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки) – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №0767472408 від 20.12.2024 року на суму 115864,01 грн.
Ввизнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0776282408 від 26.12.2024 року з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 7822230,34 грн.
Ввизнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0776302408 від 26.12.2024 року по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 651852,54 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0776252408 від 26.12.2024 року по єдиному податку з фізичних осіб на загальну суму 304053,66 грн.
Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0767452408 від 20.12.2024 року по єдиному внеску на суму 231728,01 грн.
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 44118658) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 37850,00 грн. (тридцять сім тисяч вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова