УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/1953/23 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б. 
Номер провадження №33/4805/860/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Кузнецов Д. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Кузнецов Д.В., за участі захисника Жмуцького М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Жмуцького Миколи Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2026 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 21.03.2023 року, о 19 год. 19 хв, водій ОСОБА_1 по вул. Леваневського м. Звягель керував транспортним засобом ВАЗ21093, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Жмуцький М.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. В апеляційній скарзі посилається на те, що вимоги ч.4 ст.277 КУпАП щодо зупинення судом строку розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП жодним чином не надають можливості зупинки строку притягнення до адміністративної відповідальності, а тому на момент розгляду даної справи минув строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст.38 КУпАП, та адміністративне стягнення накладене поза межами річного строку.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Жмуцького М.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Приймаючи рішення за протоколом серії ААД №168729 від 21 березня 2023 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що надані протокол про адміністративне правопорушення, а також відеозапис подій, відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. А тому суд визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. 
При цьому суд зазначав, що правопорушення ОСОБА_2 було вчинено 21.03.2023 р., матеріали до суду надійшли 28.03.2023р, строк розгляду справи було зупинене з 11.05.2023р, а поновлено з 04 березня 2026 р., в зв`язку з чим строки накладення адміністративного стягнення станом на 23.03.2026 рік не минули.
Однак, з такими висновками апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з частиною 1 статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до статті 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Судом першої інстанції вірно встановлена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за невиконання вимог пункту 2.5 ПДР та підтвердження його вини належними у справі доказами.
Водночас судом невірно застосовано положення статей 38 та 277 КУпАП.
Так, статтею 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (пункт 7).
Так, статтею 38 КУпАП встановлені строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративного стягнення.
Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення (частина 6 статті 38 КУпАП).
Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП можливе за одночасної наявності певних умов, а саме: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив строку, передбаченого статтею 38 КУпАП, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушення - з дня його виявлення).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 21.03.2023 року, о 19 год. 19 хв, водій ОСОБА_1 по вул. Леваневського м. Звягель керував транспортним засобом ВАЗ21093, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення разом із додатками був направлений до Звягельського міськрайонного суду Житомирської області та 28 березня 2023 року матеріали отримані судом.
Постановою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 11.05.2023 провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було зупинене до звільнення його з військової служби. 
Зупиняючи провадження у справі, місцевий суд керувався аналогією закону, застосувавши норми статті 335 КПК України. 
Постановою того ж суду від 19 лютого 2026 року вказане провадження поновлене.
Застосовуючи до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення вказаного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, місцевий суд вважав, що станом на день розгляду справи 23.03.2026 строки накладення адміністративного стягнення не минули. Розглядаючи клопотання захисника про закриття провадження у справі, аналізуючи зупинення провадження відносно ОСОБА_1 , місцевий суд послався на аналогію закону за ч.4 ст.277 КУпАП. 
Порівнюючи правову природу інституту строків накладення адміністративного стягнення, які передбачені статтею 38 КУпАП, та строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, що передбачено в статті 277 КУпАП, суд доходить висновку, що вони не перетинаються між собою, оскільки в першому випадку стаття 38 КУпАП становить матеріальний аспект та регулює загальний строк давності притягнення особи до адміністративної відповідальності, який не містить випадків зупинення та жодним чином не пов`язаний із строками розгляду справ уповноваженим органом. Натомість стаття 277 КУпАП являє собою у чистому вигляді процесуальну норму, яка внормовує для уповноваженого суб`єкта імперативний строк, протягом якого має бути розглянуто справу та прийнято рішення по суті. 
Процесуальний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема у справах за ст.130 КУпАП, становить п`ятнадцять днів з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Передбачені у статті 277 КУпАП випадки зупинення процесуального строку розгляду справ, пов`язаних із корупцією, та застосування їх за аналогією жодним чином не зупиняє загальні строки давності накладення адміністративного стягнення.
Тому сплив річного строку давності накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 130 цього Кодексу, навіть під час зупинених судом процесуальних строків розгляду такої справи, є підставою для закриття провадження на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.
Згідно з частиною 4 статті 277 КУпАП, строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).
При цьому адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення (частина 4 статі 38 КУпАП).
Натомість за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення (частина 6 статті 38 КУпАП).
Зазначені вище положення дають можливість розглянути питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП у суттєво збільшені строки поряд із загальними строками накладення адміністративного стягнення, передбаченими частиною 2 статті 38 КУпАП.
Тобто КУпАП врегульовані питання зупинення провадження в адміністративних справах шляхом надання можливості суду зупиняти провадження в окремо визначених категоріях справ у конкретно передбачених випадках і законодавцем не віднесено до таких справ ті, що стосуються притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, зокрема, на період проходження особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, військової служби.
Згідно з вимогами КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, не є обов`язковою.
Крім того, ОСОБА_1 скористався юридичною допомогою адвоката і його інтереси в судах представляє захисник Жмуцький М.В.
Отже, чинний КУпАП не містить приписів про обов`язок суду зупинити провадження у справі про адміністративне правопорушення до моменту звільнення учасника провадження з лав Збройних Сил України. Застосування норм КПК в частині зупинення провадження при розгляді справи про адміністративні правопорушення, суперечить основним засадам законодавства про адміністративні правопорушення.
А тому посилання суду першої інстанції на те, що станом на день розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення станом не минули, на думку апеляційного суду, є помилковими.
Відповідно до положень пункту 7 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , вчинене 21 березня 2023 року та на момент розгляду справи 23.03.2026 закінчився визначений КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП, а закінчення строків накладення адміністративного стягнення є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, а отже втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Таким чином, на момент розгляду справи в суді першої інстанції (23 березня 2026 року), закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2026 року слід скасувати, оскільки суд першої інстанції допустив неправильне застосування норми матеріального права, а провадження у справі – закрити, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Жмуцького Миколи Володимировича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2026 року скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: