ОКРЕМА ДУМКА
судді Кібенко О.Р.

04 лютого 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/1491/25 

1. Верховний Суд, розглянувши касаційні скарги Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст) на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2025, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2025, постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 у справі за позовом Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Мін`юсту, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державний реєстратор Південного міжрегіонального управління Мін`юсту ОСОБА_1, Первинна профспілкова організація незалежної профспілки Криворіжжя ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Всеукраїнська профспілка працівників науки, виробництва та фінансів про визнання незаконним та скасування наказу, вирішив касаційну скаргу Мін`юсту задовольнити: оскаржувані рішення, якими здійснено розгляд справи по суті (в частині часткового задоволення позовних вимог), та додаткові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову; у задоволенні заяв про ухвалення додаткових рішень відмовити; здійснити перерозподіл судового збору.
2. Не можу погодитися з ухваленим колегією суддів рішенням, виходячи з таких міркувань.
3. По-перше, вважаю, що колегія суддів у цій справі №910/1491/25 мала зупинити провадження до закінчення розгляду палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Корпоративна палата) справи №910/12847/23 (спір про оскарження наказу Мін`юсту, прийнятого за наслідком розгляду скарги у сфері державної реєстрації).
4. Так, Верховний Суд ухвалою від 02.02.2026 передав справу №910/12847/23 на розгляд Корпоративної палати для відступу від висновків Корпоративної палати, викладених у постанові від 11.10.2021 у справі №910/5971/20 як таких, що не відповідають новим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.09.2025 у справі №910/2546/22.
5. Верховний Суд в ухвалі від 02.02.2026 у справі №910/12847/23 виходив, зокрема, з того, що:
- Корпоративна палата у постанові від 11.10.2021 у справі №910/5971/20 дійшла висновку, що Мін`юст може бути єдиним відповідачем у спорі про оскарження наказу Мін`юсту, прийнятого за результатом розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу у сфері державної реєстрації юридичних осіб;
- Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.09.2025 у справі №910/2546/22 для забезпечення ефективного функціонування відносин у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також єдності та передбачуваності судової практики відступила від висновків, викладених у низці постанов Верховного Суду (підхід, за якого в подібних спорах єдиним відповідачем може бути Мін`юст); отже, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що Мін`юст не може бути єдиним відповідачем у спорі про оскарження наказу Мін`юсту;
- зазначення Мін`юсту як єдиного відповідача нівелює підхід Великої Палати Верховного Суду щодо визначення господарської юрисдикції, оскільки спрямовує розгляд спору суто в площину дотримання адміністративної процедури, відтак Мін`юст, як і державний реєстратор, не може бути єдиним відповідачем у корпоративному спорі і позов у такому спорі не може містити лише єдину вимогу про скасування наказу чи реєстраційної дії.
6. При цьому, ухвала Верховного Суду від 02.02.2026 у справі №910/12847/23 про передачу справи на розгляд Корпоративної палати для вирішення питання, чи може Мін`юст бути єдиним відповідачем у спорі про оскарження наказу Мін`юсту, прийнятого за результатом розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, була постановлена колегією суддів у складі: Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.
7. Тобто, колегія суддів, яка розглядала цю справу №910/1491/25, іншу подібну справу №910/12847/23 передала на розгляд Корпоративної палати, а отже суддям були відомі підстави такої передачі.
8. Оскільки правовідносини, що виникли у цій справі №910/1491/25, та правовідносини, що виникли у справі №910/12847/23, є подібними (в обох справах відповідачем у спорі про визнання незаконним та скасування наказу Мін`юсту у сфері державної реєстрації був визначений лише Мін`юст), то, на мою думку, були підстави для зупинення провадження у цій справі до закінчення розгляду Корпоративною палатою справи №910/12847/23 (за результатами розгляду якої було б визначено, чи може Мін`юст бути єдиним відповідачем у подібних спорах).
9. По-друге, колегія суддів не підтримала мою пропозицію про зупинення провадження у цій справі та за результатами розгляду касаційних скарг Мін`юсту ухвалила постанову, якою скасувала оскаржувані рішення та ухвалила нове про відмову у задоволенні позову.
10. Погоджуюсь із резолютивною частиною ухваленої постанови, однак вважаю, що колегія суддів при розгляді цієї справи мала виходити з інших мотивів.
11. Верховний Суд у постанові від 04.02.2026 у цій справі №910/1491/25 вказав, що враховуючи предмет та підстави позову, спірним у цьому випадку є питання відповідності спірного протоколу Конференції Первинної профспілкової організації від 25.02.2024 положенням статуту Профспілки та Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".
12. У цій справі очевидною є наявність наближеного до корпоративного спору між Всеукраїнською профспілкою працівників науки, виробництва та фінансів та Первинною профспілковою організацією Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", оскільки фактично постало питання припинення юридичної особи (Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг") в результаті її реорганізації без годи Всеукраїнської профспілки. 
13. Отже, спір фактично існує не між позивачем та Мін`юстом, а між особою, яка звернулася до Мін`юсту, вважаючи свої права порушеними внаслідок такої реорганізації (Всеукраїнська профспілка), та особою, реєстраційна дія щодо якої була скасована Мін`юстом за такою заявою (Первинна профспілкова організація). Ключове питання цього спору - чи були дотримані вимоги чинного законодавства та статуту при припиненні Первинної профспілкової організації. 
14. Між Мін`юстом (як суб`єктом владних повноважень) і Первинною профспілковою організацією Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" (його учасником, посадовою особою) не може існувати корпоративний спір (чи наближений до нього), Мін`юст не є і не може бути учасником корпоративних відносин, виходячи з визначення корпоративних прав та корпоративних відносин.
15. Тому, на мою думку, у цій справі Мін`юст не є належним відповідачем, а міг бути лише співвідповідачем (до якого заявлено похідні вимоги) або третьою особою.
Окрему думку складено відповідно до ч.3 ст.34 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О. Кібенко