Справа № 570/1068/25
Номер провадження 2/570/119/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2026 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.,  
за участю секретаря судового засідання Ярошик І.Р.,
учасники справи, які були присутні у судовому засіданні 11 лютого 2026 року:
позивач - не з`явився,
представник позивача – адвокат Панченко О.О. (в режимі ВКЗ )
відповідач - не з`явилася, 
представник відповідача – адвокат Зражевська Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -
в с т а н о в и в :
10.03.2025 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернувся ОСОБА_1 в особі свого представника — адвоката Панченко О.О. із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21.05.2012 (справа №1716/1891/2012, провадження №2/1716/1360/2012) на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, на 1/8 частку всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відкликати виконавчий лист виданий Рівненським районним судом Рівненської області на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області він 21.05.2012 (справа №1716/1891/2012, провадження №2/1716/1360/2012). Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати понесені позивачем у даній справі: судовий збір та витрати на правничу допомогу.
Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 з 18.12.2009 року, який був розірваний відповідно до рішення Рівненського районного суду Рівненський області від 21.05.2012 року.
Від шлюбу з відповідачкою позивач має неповнолітню дитину – дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21.05.2012 року (справа №1716/1891/2012, провадження №2/1716/1360/2012) з позивача було стягнуто на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.08.2011 року і до повноліття дитини.
Стягуючи з позивача 1/3 частку всіх видів його заробітку (доходу), суд мотивував таке рішення тим, що неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує медичної допомоги та лікування, оскільки згідно з медичних висновків має вроджену ваду серця, народилася з гіпоксично-ішемічним ураженням ЦНС середнього ступеня важкості, стоїть на обліку у невропатолога і кардіолога. Згідно довідки про доходи від 26.07.2011 року №120 заробітна плата ОСОБА_1 на той час становила в середньому 2600 гривень на місяць. При прийнятті такого рішення судом враховувалися наведені вище обставини, а також брався до уваги майновий стан дитини і платника аліментів та стан здоров`я дитини, яка потребувала лікування.
Після ухвалення 21.05.2012 року судового рішення про стягнення аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої донька доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стан здоров`я, сімейний стан (позивач з 2023 року перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_6 ) та матеріальне становище позивача змінилося у зв`язку з тим, що він під час проходження військової служби захворів. З матеріалів доданих до позову вбачається, що зазначені захворювання пов`язані з проходженням військової служби, що в свою чергу є підставою для визнання його непридатним до служби у підрозділах спеціального призначення, десантно штурмових військах, морській піхоті, на підводних човнах. Наразі позивач має наступні діагнози пов`язані з проходженням військової служби: Гіпертонічна хвороба ІІ стадії ІІІ ступеня ризик високий; дифузний нетоксичний зоб; еутиреоз; хронічний панкреатит, ремісія; хронічний вертеброгенний шийний радикуліт; дисциркуляторна енцефалопатія 1 ст. у вигляді розсіяної неврологічної симптоматики; міжхребцевий остеохондроз, спондильоз, спондилоартроз шийного відділу хребта, грижі, протрузії міжхребцевих дисків С4-С5, С5-С6, С6-С7 з незначним порушенням функції. У зв`язку цим починаючи з 12.12.2024 року по 31.01.2025 року позивач постійно перебував на стаціонарному лікуванні та проходив реабілітацію
Також, мама позивача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у 2007 році захворіла на онкозахворювання та з 2024 року визнана особою з інвалідністю 2 групи безстроково, відповідно до висновку № 45 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися від 07.06.2024 року виданого ТОВ "Медичний центр сімейний", вона потребує постійної допомоги, догляду та утримання. Мати позивача має пенсію 6077,07 грн., що взагалі недостатньо на придбання ліків, які є дорого вартісними, відповідно позивач наразі постійно її доглядає, утримує та надає постійну допомогу, що згідно положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.
При цьому, незважаючи на те, що позивач має право на звільнення з військової служби з лав ЗСУ, позивач залишається військовослужбовцем, кадровим офіцером та перебуває на службі у військовій частині НОМЕР_1 , оскільки йому потрібно забезпечувати себе, свою маму ОСОБА_7 , а також свою цивільну дружину ОСОБА_8 , яка вимушена не працювати, а допомагає доглядати маму позивача, оскільки та не має можливості самостійно пересуватися та обслуговувати себе.
Окрім цього, позивач несе витрати на ліки не тільки мамі та собі, але й сплачує комунальні послуги за 3-х кімнатну квартиру в розмірі 3 500,00 грн. щомісяця.
Позивач має щомісячне грошове забезпечення в розмірі 35 615,93 грн., слід звернути увагу, що на момент ухвалення рішення суду у 2012 році грошове забезпечення позивача складало 2600,00 грн., тобто менше в 11 разів, ніж зараз.
Протягом 2024 року на утримання ОСОБА_4 позивач сплатив 131 144,26 грн., щомісяця із його заробітної плати утримується на аліменти близько 12 000,00 грн.
Також, позивач просив суд звернути увагу на те, що ОСОБА_2 має 4 (чотирьох) дітей від різних чоловіків, але аліменти стягує лише на утримання двох дітей, а саме: на доньку позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (друга дитина відповідача) та на утримання ОСОБА_9 (найменша дитина відповідача). В той же час, позивач не має обов`язку забезпечувати інших дітей відповідачки. Крім того, відповідачка є фізично здоровою особою, проходить військову службу та отримує відповідне грошове забезпечення, має статус учасника бойових дій, має відповідні пільги для себе та дітей.
Також, відповідачка стягує аліменти на свого сина ОСОБА_9 , де суду повідомила, аналогічний діагноз як і у доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що у її сина встановлено діагноз гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС середньо важкого ступеня. На її користь ухвалено стягувати 1/3 розміру аліментів. Однак, Рівненський апеляційний суд не взяв до уваги такий діагноз, оскільки медична документація надана ОСОБА_2 не містить висновків компетентної ЛКК, які б давали змогу зробити категоричний висновок про наявність вад, що потребують лікування та особливого догляду за дитиною та зменшив стягуваний розмір аліментів з 1/3 на . 
Так, відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком від 6 років до 18 років з 1 січня складає 3 196,00 грн.
Отже, мінімальний розмір аліментів, які повинен платити позивач на дітей в залежності від віку становить 2 563,00 грн. та 3 196,00 грн.
З урахуванням доходу, що його утримує позивач у зв`язку із проходженням військової служби, а також рівності обов`язків обох батьків щодо утримання дитини, сума змінених судом аліментів, а саме в розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, що становить 4 452 грн. буде, на думку позивача, пропорційним розміром щодо потреб дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зможе забезпечити необхідні умови для розвитку дитини та відповідатиме її інтересам.
18.04.2025 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання вказала про те, що заперечує щодо заявленого позову з наступних підстав. 
Так, позивач не надав належних та достовірних даних про те, що він дійсно перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , не надано доказів щодо її доходу, а тому відсутні підстави стверджувати, що позивач фінансово також утримує і цивільну дружину. Також позивачем не надано доказів про те, що він дійсно несе витрати на утримання себе та своєї матері. Позивач приховує той факт, що він не проживає зі своєю матір`ю, а є доглядальником лише по документах, всю допомогу матері надає його брат, батько, про це їй стало відомо з листування доньки з батьком, де позивач вихвалявся дорогим ремонтом, дорогою собакою породи Шпіц та витратами на догляд собаки. Шлюб між матір`ю та батьком позивача розірвано лише по документах, а фактично батьки продовжують разом проживати. 
Крім того, позивач вказав, що його дохід складає станом на 2025 рік 35 615,93 грн., а на момент ухвалення рішення складав 2 600 грн., тобто позивач сам визнає той факт, що його дохід збільшився, а відтак підтверджується покращення його матеріального становища, а не його погіршення як про це стверджує позивач. 
Відповідачка також вказує на голослівність посилань позивача про те, що сплачені ним аліменти йдуть на утримання її дітей від іншого шлюбу, оскільки вона працює, є матеріально забезпеченою та на утримання її інших трьох дітей та в тому числі їх спільної доньки йде її заробітна плата. При цьому, маючи можливість звільнитися з лав ЗСУ, вона продовжує служити для того, щоб матеріально забезпечувати сім`ю та дітей. Вказує, що її дохід на даний час становить приблизно 31 500 грн.
Щодо аналогічних діагнозів у спільної доньки з її іншим сином, вказує про те, що такі діагнози були встановлені відповідними фахівцями у медичній сфері та ніким не оскаржені та не скасовані, а тому є такими, що відповідають дійсності та повинні прийматися судом до уваги. Судові рішення про стягнення аліментів на утримання її сина ОСОБА_10 не стосуються даної справи та були піддані оцінці в апеляційній інстанції, тому в даній справі ніякого доказового значення не мають.
Щодо стану здоров`я їхньої спільної доньки, то слід зазначити, що аліменти з позивача стягувалися в розмірі 1/3 частки доходу саме з урахуванням наявних вроджених у дитини діагнозів. Однак, до раніше встановлених діагнозів у доньки наявні й інші проблеми зі здоров`ям про що вона долучає відповідні медичні документи. Для належного утримання доньки вона проводить для дитини необхідні медичні огляди, купує медичні препарати, купує найкращої якості продукти харчування, забезпечує одягом та всім необхідним, навчальними посібниками, приладдям, вдома облаштована кімната для доньки, зроблено ремонт. Також, донька зараз навчається на модель, навчання та фотосесії потребують коштів. Позивач за весь час, окрім аліментів не надав дитині матеріальної допомоги, не цікавився життям дитини. Лише останнім часом позивач став активно цікавитися життям дитини, спілкуватися з нею. 
Заперечує щодо стягнення з неї судових витрат на користь позивача. 
Таким чином, на підставі вище викладеного, просила відмовити у зменшенні розміру аліментів на утримання доньки, оскільки позивачем не надано доказів про зміну сімейного стану, його дохід навпаки збільшився з дня ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів, а дохід, який залишається у позивача після відрахування аліментів є достатнім для його утримання та утримання осіб про яких він вказує: цивільної дружини та матері. 
24.04.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначила про те, що більшість доказів, які надала відповідачка не мають відношення до вказаної справи, зокрема витрати, які вона несе на лікування свого сина ОСОБА_9 . Що стосується стану здоров`я спільної дитини сторін ОСОБА_4 то слід вказати про те, що жодних документів про хронічні захворювання доньки протягом її життя не надає, а подає до суду медичні документи про проведення оглядів дитини лікарями вже після звернення позивача до суду з даним позовом. Крім того, з наданих медичних документів у ОСОБА_4 не виявлено діагнозів, з якими обов`язково ставлять на диспансерний облік чи які б свідчили про тяжкі хронічні захворювання. З наданих медичних документів вбачається, що ОСОБА_4 під наглядом лікарів із хронічними захворюваннями не перебуває. При цьому, слід зазначити про те, що відповідачка могла б проводити огляд дитини у державних установах безкоштовно при укладенні декларації з сімейним лікарем, а не обов`язково звертатися до приватних лікарів. Також, відповідачкою не надано доказів про те, що донька проходить навчання або курси моделей, оплату такого навчання, відповідач не вказує ані студії, ані організаторів курсів, де навчається донька. 
Так, з огляду на рівність прав батьків по утриманню дитини, враховуючи суму аліментів, яку сплачує щомісячно батько – позивач, то відповідачка, як матір, з огляду на принцип рівності також має витрачати на доньку 11 682,00 грн., однак доказів, що ОСОБА_2 несе такі витрати на доньку, відповідачка не надає. 
Також вказує про те, що характеристика морально-психологічного стану дитини ОСОБА_4 , яку долучено до відзиву, складена вже після звернення позивача до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, і такі характеристики не відповідають дійсності, оскільки там не відображено реальний стан та події. Позивач завжди йшов на контакт з донькою та намагався спілкуватися, хотів брати участь у житті дитини та навіть намагався забрати її до себе жити, однак відповідачка таку участь обмежувала, маніпулювала дитиною та теж психологічно нестійко впливала на дитину. Позивач хотів посприяти тому, щоб донька проживала з ним, однак донька міняла свою думку, то погоджувалася то відмовлялася і віддалялася від нього в спілкуванні. 
Твердження відповідачки про проживання позивача окремо від хворої матері, є безпідставними та вводять суд в оману та не підтверджені жодними доказами. 
Таким чином, представник позивача вказує, що у позивача дійсно змінився стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, встановлений розмір аліментів у вигляді 1/3 частки всіх доходів є непомірним для нього за вказаних обставин, а тому просить змінити розмір стягуваних аліментів до 1/8 частки всіх його доходів, що буде у декілька разів більшим від гарантованого розміру аліментів на дитину відповідного віку з огляду на його дохід та не призведе до погіршення прав дитини.
10.07.2025 року від представника відповідачки надійшли заперечення на відповідь на відзив, однак, згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 28.07.2025 року такі заперечення ухвалено залишити без розгляду.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 11.03.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 14:10 год. 08.04.2025 року.
08.04.2025 року судовий розгляд відкладено за клопотанням представника відповідача до 14:10 год. 25.04.2025 року.
25.04.2025 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача до 10:00 год. 28.05.2025 року.
28.05.2025 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача до 10:15 год. 20.06.2025 року.
20.06.2025 року судове засідання відкладено у зв`язку з відпусткою судді до 10:00 год. 15.07.2025 року.
15.07.2025 року судовий розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача до 10:00 год. 23.07.2025 року.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 28.07.2025 року клопотання представників сторін про долучення доказів – задоволено, долучено до матеріалів справи флешку/диск (на якій записано зокрема: відео від батька з собакою, переписка з батьком, характеристика, обстеження дитини, покупки, чеки та інше) та висновку №54/1 від 04 червня 2025 року; поновлено представнику позивача – адвокату Панченко О.О. строк на подання клопотання про витребування доказів та його задоволено; клопотання представника відповідача – адвоката ЗражевськоїЯ.О. про допит в якості свідка дитини ОСОБА_4 задоволено; у задоволенні заяви представника відповідача – адвоката Зражевської Я.О. про зупинення провадження відмовлено; заяву представника позивача - адвоката Панченко О.О. про залишення без розгляду заперечення на відповідь на відзив – задоволено; заперечення представника відповідача – адвоката Зражевської Я.О., подане до суду 10 липня 2025 року залишено без розгляду. 
16.09.2025 року судове засідання відкладено до 11:00 год. 03.11.2026 року.
03.11.2025 року в судовому засіданні оголошено перерву до 08:30 год. 18.11.2025 року.
18.11.2025 року в судовому засіданні оголошено перерву з метою продовження дослідження доказів до 09:15 год. 01.12.2025 року.
01.12.2025 року в судовому засіданні оголошено перерву до 09:30 год. 08.01.2026 року.
08.01.2026 року судове засідання відкладено до 10:00 год. 21.01.2026 року.
21.01.2026 року в судовому засіданні оголошено перерву до 16:00 год. 28.01.2026 року для допиту свідка.
28.01.2026 року в судовому засіданні оголошено перерву до 11:30 год. 11.02.2026 року у зв`язку з повітряною тривогою.
11.02.2026 року в судовому засіданні оголошено перерву до 11:50 год. 16.02.2026 року для ухвалення рішення у справі.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.12.2009 року, який було розірвано рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 21.05.2021 року (справа №1716/1891/2012, провадження №2/1716/1360/2012). 
У шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим Квасилівською селищною радою Рівненського району Рівненської області 04.02.2010 року, актовий запис №17.
Також, вищевказаним рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 21.05.2021 року (справа №1716/1891/2012, провадження №2/1716/1360/2012) неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено на виховання матері. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 09 серпня 2011 року і до повноліття дитини.
Згідно Звіту про здійсненні відрахування та виплати ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки, складеного командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 та головним бухгалтером ОСОБА_13 , за період з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року склали 131 144,26 грн. 
Згідно Довідки №11 від 19.02.2025 року виданої тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 , ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно Довідки ВЛК №650 від 04.02.2025 року ОСОБА_1 встановлено наступні діагнози: Гіпертонічна хвороба ІІ стадії ІІІ ступеня ризик високий; дифузний нетоксичний зоб; еутиреоз; хронічний панкреатит, ремісія; хронічний вертеброгенний шийний радикуліт; дисциркуляторна енцефалопатія 1 ст. у вигляді розсіяної неврологічної симптоматики; міжхребцевий остеохондроз, спондильоз, спондилоартроз шийного відділу хребта, грижі, протрузії міжхребцевих дисків С4-С5, С5-С6, С6-С7 з незначним порушенням функції (М42). Захворювання пов`язані з проходженням військової служби.
Згідно Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4580 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній перебував на стаціонарному лікуванні з 12.12.2024 року по 23.12.2024 року в Другій міській клінічній лікарні Полтавської міської лікарні з діагнозом: загострення хронічної рецидивуючої компресійно-ішемічної двобічної С5, С6, С7 радикулопатії на фоні ускладненого остеохондрозу з ураженням шийного відділу хребта екструзіями/трижами С4-С5, С5-С6 та С6-С7 із компресією дурального мішка та нервових корінців у вказаних сегментах, стенозом хребетного каналу та форамінальним стенозом на рівні сегментів C4-C5, С5-С6, С6-С7, деформуючим спондильозом, спондилоартрозом, унковертебральним артрозом із компресійною девіацією обох вертебральних артерій на рівні С4-C5, випрямленням шийного лордозу (за даними МРТ ШВХ від 15.12.2024 р. та ЕНМГ від 17.12.2024 р.), зі стійким вираженим больовим синдромом, вираженим м`язово-тонічним синдромом, вираженим порушенням статико-динамічної функції хребта. Дисциркуляторна (гіпертонічна, вертеброгенна, дисгормональна, венозна) енцефалопатія І-ІІ ст. з вестибуло-атактичним синдромом, астенічним синдромом. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь 2, ризик 3. Дифузний нетоксичний зоб І ст. Еутиреоз. Хронічний панкреатит, фаза не стійкої ремісії. Призначено медикаментозне та реабілітаційне лікування.
Згідно Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №27 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній перебував на стаціонарному лікуванні з 23.12.2024 року по 06.01.2025 року в Другій міській клінічній лікарні Полтавської міської лікарні з аналогічним до вищевказаного діагнозом. За результатами проведеного лікування ОСОБА_1 призначено медикаментозне та реабілітаційне лікування. 
Згідно Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №222 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній перебував на стаціонарному лікуванні з 07.01.2025 року по 16.01.2025 року в Третій міській клінічній лікарні Полтавської міської лікарні з діагнозом: Вертеброгенна компресійно-ішемічна радикулопатія СБ, СБ, С7 з двох сторін на фоні остеохондрозу міжхребцевих дисків шийного відділу хребта, ускладненого екструзіяма С4-СЗ, СБ-ОБ. ОБ-СТ, деформуючим спондильозом, спондилоартрозом, унковертебральним артрозом і компресійною девіацією обох вертебральних артерії на рівні С4-C5, випрямленням шийного пордозу (за даними МРТ ПІВХ від 15.12.2024р., ЕНМГ в/к від 17.12.2014р.), з стійким больовим синдромом, вираженим м`язово-тонічним синдромом. Десииркуляторна енцефалопатія І-ІІ ст. змішаного генезу (гіпертонічна, вертеброгенна, дисгормональна, венозна), з наявністю перивентрикулярного та субкортикального лейкоаревцу (Fazekas 1), розширення периваскулярних просторів з атрофічними змінами кори головного мазку як прояви гіпертензивно-лікворного синдрому, асиметрії бічних шлуночків (DS). атеросклеротичних змін церебральних артерій (за даними МРТ ГМ від 15.12.2024р.), 1 шифалгічним синдромом, з помірним вестибуло-атактичним синдромом, астенічним синдромом. ОСОБА_1 направлено до шпиталю ВЧ НОМЕР_3 . 
Згідно Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №362/88 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній перебував на стаціонарному лікуванні КНП «Центральна лікарня Решетилівської міської ради Полтавської області» з 17.01.2025 року по 31.01.2025 року, з діагнозом: загострення хронічної рецидивуючої компресійно-ішемічної двобічної С5, С6, С7 радикулопатії на фоні ускладненого остеохондрозу з ураженням шийного відділу хребта екструзіями/трижами С4-С5, С5-С6 та С6-С7 із компресією дурального мішка та нервових корінців у вказаних сегментах, стенозом хребетного каналу та форамінальним стенозом на рівні сегментів C4-C5, С5-С6, С6-С7, деформуючим спондильозом, спондилоартрозом, унковертебральним артрозом із компресійною девіацією обох вертебральних артерій на рівні С4-C5, випрямленням шийного лордозу (за даними МРТ ШВХ від 15.12.2024 р. та ЕНМГ від 17.12.2024 р.), зі стійким вираженим больовим синдромом, вираженим м`язово-тонічним синдромом, вираженим порушенням статико-динамічної функції хребта. Дисциркуляторна (гіпертонічна, вертеброгенна, дисгормональна, венозна) енцефалопатія І-ІІ ст. з вестибуло-атактичним синдромом, астенічним синдромом. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь 2, ризик 3. Дифузний нетоксичний зоб І ст. Еутиреоз. Хронічний панкреатит, фаза не стійкої ремісії. Призначено медикаментозне та реабілітаційне лікування.
Позивачем долучено до матеріалів справи копію паспорта його матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія НОМЕР_4 , виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 13.03.1998 року, а також копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 серія НОМЕР_6 ОСОБА_7 , яке видане 24.04.2007 року довічно. 
Згідно довідки про доходи №8112001805119128 виданій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (№429 від 03.02.2025 року) вона дійсно перебуває на обліку в Полтавському об`єднаному управлінні ПФУ в Полтавській області і отримує пенсію за віком за січень 2025 року у розмірі 6 077,07 грн. 
Згідно Довідки до Акту МСЕК №537688 від 22.05.2024 року, виданій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , їй встановлено ІІ групу інвалідності безстроково, причина інвалідності - загальне захворювання.
Згідно висновку №45 від 07.06.2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, висновок дійсний до 07.06.2025 року.
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 29.11.2024 року вона має діагноз: Ca glandulae mam.dextrae pT2 pN1a (2/10) M0 кл.гр. ІІІ та Ca glandulae mam.sinistrae pT1 pN0 M0 (2007 р.) кл.гр. ІІІ. Дисгормональна міокардіодистрофія СН І ФК ІІ, гіпертонічна хвороба ІІ, ступінь 2, ризик 3. Первинний гіпотиреоз, середньої тяжкості, стадія медикаментозної компенсації.
Згідно Висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженням повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації №201 Спеціалізованої онкологічної МСЕК КП «ПОЦ МСЕ» 41467163 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок хвороби С 50.3, Z 90.1, І 97.2, призначено допоміжний засіб реабілітації протези обох молочних залоз, ліфи для кріплення протезів, в тому числі ліфи для занять фізичною культурою і плаванням (купальник), компресійні рукава. 
Згідно виписки №10968 стаціонарного хворого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вона перебувала на стаціонарному лікуванні КП «Полтавський обласний клінічний онкологічний диспансер» з 18.12.18 по 14.01.19 р. з Діагнозом: Ca glandulae mam.dextrae pT2 pN1a (2/10) M0 кл.гр. ІІІ та Ca glandulae mam.sinistrae pT1 pN0 M0 (2007 р.) кл.гр. ІІІ. Дисгормональна міокардіодистрофія СН І ФК ІІ, гіпертонічна хвороба ІІ, ступінь 2, ризик 3. Первинний гіпотиреоз, середньої тяжкості, стадія медикаментозної компенсації. Шифр захворювання С50.4
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2907 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , остання перебувала на лікуванні в Полтавській обласній клінічній лікарні ім.М.В. Скліфосовського в період з 08.02.2019 по 11.02.2019 р.з Діагнозом: Ca glandulae mam.dextrae pT2 pN1a (2/10) M0 кл.гр. ІІІ та Ca glandulae mam.sinistrae pT1 pN0 M0 (2007 р.) кл.гр. ІІІ. Дисгормональна міокардіодистрофія СН І ФК ІІ, гіпертонічна хвороба ІІ, ступінь 2, ризик 3. Первинний гіпотиреоз, середньої тяжкості, стадія медикаментозної компенсації.
Також, долучено медичні документи та виписки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за 26.11.2008 та 07.08.2007 рік.
Згідно консультативного висновку від 14.02.2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , остання потребує стороннього догляду у зв`язку порушення зору. 
Згідно засвідченої нотаріально заяви ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 29.01.2025 року вона обирає, як особа, яка потребує постійного догляду у зв`язку з захворюваннями та інвалідністю для свого утримання (догляду) сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_7 виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 26.11.2024 року, шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_7 (батьків позивача) розірвано 26.11.2024 року.
Згідно Акту про фактичне місце проживання, ОСОБА_6 , яка, як вказує позивач, є його цивільною дружиною, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , з 2023 року разом зі своїм чоловіком без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та його мамою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України від 04.03.2025 року, ОСОБА_6 має страховий стаж за 2011 рік 1 777,76 грн. за 2012 рік 2 549,30 грн.
До матеріалів позовної заяви долучено копію постанови Рівненського апеляційного суду від 25.08.2022 року, яка стосується стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання одного із дітей відповідачки – ОСОБА_9 .
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_8 №3 від 05.03.2025 року капітана ОСОБА_2 призначено на посаду офіцера організаційно-штатного відділу управління персоналу штабу, і встановлено посадовий оклад у розмірі 5 070 грн. та виплачувати премії. 
Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №65 від 06.03.2025 року ОСОБА_2 зараховано на посаду начальника групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_6 з 06.03.2025 року, встановлено посадовий оклад 4 510 грн. з преміями. 
Згідно Довідки начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_16 №01/9/29 від 01.04.2025 року ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Відповідачкою надано медичні документи її УЗД-обстеження та консультативний висновок лікаря акушера-гінеколога від 15.04.2025 року.
Згідно довідки КНП «ЦПМСД «Ювілейний» від 02.02.2024 року ОСОБА_17 , 2010 року народження, не відвідувала школу з 22.01.24 по 02.02.2024 р., звільнена з занять з фізкультури з 18.02.2024. 
Згідно характеристики морально-психологічного стану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка надана практичним психологом ОСОБА_18 від 31.03.2025 року, ОСОБА_4 рекомендовано психологічну допомогу у розвитку впевненості, подоланні страху та навчанні способів вираження емоцій, моніторинг спостереження психоемоційного стану дитини, а також психологічна корекція сімейних відносин та необхідність залучення батька до роботи з психологом та залучення батька до спільного проведення часу з дитиною. 
Судом досліджено платіжні документи, долучені відповідачкою, про оплату, з її слів фотосесії для навчання на модель, оплату послуг психолога, занять з англійської мови, платіжних документів на оплату ліжка, яке відповідачка з її слів купувала доньці ОСОБА_4 .
Також, судом досліджено медичні документи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме УЗД-обстеження щитоподібної залози від 21.11.2024 року; виписка з електронної карти пацієнта ОСОБА_4 від лікаря-стоматолога від 01.04.2025; консультативний висновок лікаря від 03.04.2025 року клініка «Медок» щодо пацієнта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діагноз: головний біль напруги, та квитанція про оплату послуг лікаря; сонографію поверхневих структур наднирників ОСОБА_4 , 2010 р.н. від 03.04.2025 року; УЗД органів малого тазу ОСОБА_4 , 2010 р.н. від 03.04.2025 року; УЗД-щитовидної залози ОСОБА_4 , 2010 р.н. від 03.04.2025 року; протокол ехокардіографічного обстеження ОСОБА_4 , 2010 р.н. від 02.04.2025 р.; виписка з електронної карти ОСОБА_4 , 2010 р.н. лікаря-кардіолога від 02.04.2025 року, діагноз: «Доброякісні» і такі, що не турбують хворого, серцеві шуми, призначено медикаментозне лікування; УЗД-обстеження органів малого тазу ОСОБА_4 , 2010 р.н.; результати досліджень ОСОБА_4 , 2010 р.н.; платіжні документи про оплату ліків та медичних процедур. 
Також судом досліджені медичні документи сина відповідачки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , платіжні документи про оплату медичних препаратів, аналізів та послуг, які стосуються стану здоров`я ОСОБА_9 .
Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_9 виданого 19.07.2023 року повторно Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області, актовий запис №61, ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батько – ОСОБА_20 .
Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_10 виданого 19.07.2023 року повторно Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області, актовий запис №92, ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , батько – ОСОБА_20 .
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану №00044381334 від 04.04.2024 року щодо ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу.
Згідно акту технічного стану накопичувача Media Range 16Gb Вих.д.№34 від 22.04.2025 року було встановлена некоректна робота контролера флеш-накопичувача з сигналами розпізнавання. Ремонт вказаного флеш-накопичувача неможливий через ремонтонепридатність пристрою. 
Судом досліджено скріншоти листування між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_22 , відео, копії платіжних документів про перерахунок ОСОБА_2 грошових коштів від ОСОБА_1 , а також листування ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 з соціальних месенджерів, що підтверджує факт спілкування батька та доньки, з якого вбачається, що позивач цікавиться життям дитини, її здоров`ям, самопочуттям, мав намір забрати доньку проживати до себе. 
Згідно висновку №64/1 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 04.06.2025 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рекомендовано соціальні послуги, а саме: отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, висновок дійсний до 04.06.2026 року. 
Згідно службового посвідчення №792 ОСОБА_2 , вона уповноважена проводити перевірку військово-облікових документів та вручення повісток військовозобов`язаним на території Рівненського району та м.Рівного, Посвідчення дійсне до 06.06.2026 року.
Згідно відомостей, наданих на виконання ухвали суду з Головного управління ДПС у Рівненській області про доходи ОСОБА_2 з січня 2012 року по березень 2025 року, вбачається, що вона отримувала заробітну плату, соціальні виплати та аліменти. За період з січня 2024 року по грудень 2024 року отримала заробітну плату на загальну суму 396 858, 28 грн. 
Згідно Довідки директора Відокремленого структурного підрозділу «Рівненський фаховий коледж НУБІП України» В.Царука №981 від 03.09.2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в Відокремленому структурному підрозділі «Рівненський фаховий коледж НУБІП України» на 1 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Геодезія та землеустрій» з 01.09.2025 року (наказ про зарахування №198-СК від 30.07.2025 року). Термін закінчення навчання – 30 червня 2029 року. Навчається за державним замовленням. 
Згідно листа-повідомлення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 20.11.2025 року, який засвідчено нотаріально, остання підтверджує факт надання її сину ОСОБА_1 медичної документації, в тому числі виписки стаціонарного хворого, в яких зазначені її діагнози. Проти їх дослідження, оголошення та прийняття до уваги під час вирішення справи по суті не заперечує. 
В судовому засіданні 28.01.2026 року було заслухано свідка ОСОБА_4 за участі представника служби у справах дітей Самалюк І.Р., яка пояснила, що в батьків між собою склалися складні стосунки. Також вона підтвердила факт спілкування з батьком і те, що надане до суду з її дозволу листування є листуванням між нею та батьком. В судовому засіданні ОСОБА_4 зазначила, що в неї є образа на тата, бо він намагається зменшити аліментні виплати на її утримання. Вважає, що тато має можливість оплачувати аліменти та забезпечувати її, як свою доньку. 
Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Так, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року в справі №364/1139/19 провадження № 61-11271св20). 
Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього з моменту прийняття рішення про стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 1/3 частки всіх його доходів, змінився стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, зокрема фактично в нього на утриманні перебуває цивільна дружина, яка проживає з ним з 2023 року без реєстрації шлюбу та дбає про його хвору матір, яка потребує постійного догляду. В нього на утриманні перебуває хвора матір, яка перехворіла на онкологічне захворювання та має ряд супутніх діагнозів, у 2024 році їй встановлена ІІ група інвалідності та висновком лікарів підтверджена потреба в її догляді, як особи, яка не може сама себе обслуговувати. Оскільки він перебуває на військовій службі, його цивільна дружина фактично здійснює догляд матері та змушена у зв`язку з цим не працювати. 
Також його стан здоров`я та відповідно і матеріальне становище погіршилося, оскільки під час перебування на військовій службі він захворів на ряд захворювань, які пов`язані з проходженням військової служби, що підтверджується відповідними медичними документами, він потребує реабілітації та витрат на лікування.
Крім того, стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки всіх доходів, що становить майже 12 000 грн., суперечить чинному законодавству, оскільки перевищує допустимий розмір стягуваних аліментів на дитину, встановлений законом.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Крім того, з аналізу даної статті висновується, що розмір аліментів може бути змінений за рішенням суду, якщо обставини, що були враховані при попередньому визначенні розміру аліментів, змінилися. Зокрема, це може бути зміна матеріального становища, погіршення або поліпшення здоров`я, або інші обставини, передбачені Сімейним кодексом. 
Виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, проаналізувавши надані суду докази, суд дійшов висновку про те, що позивачем надано належні та переконливі докази, що його стан здоров`я, матеріальне становище, після прийняття рішення Рівненським районним судом Рівненської області 21.05.2012 року змінилися в бік погіршення, а також певним чином змінився його сімейний стан.
Так, як вбачається з наявних в розпорядженні суду доказів, позивач з 2012 року, тобто близько 13 років справно, стабільно та в повному обсязі сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в установленому судом розмірі 1/3 частки всіх його доходів. З позовом про зменшення розміру аліментів позивач за цей час не звертався. Про заборгованість по сплаті аліментів позивачем відповідачка не заявляла.
Наведене свідчить про належне виконання батьком свого обов`язку щодо сплати аліментів на утримання доньки та добровільну регулярну оплату аліментів в розмірі, що є більшим від розміру встановленого законодавством. 
Як вбачається з наданого позивачем Звіту про здійсненні відрахування та виплати ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки, складеного командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 та головним бухгалтером ОСОБА_13 , за період з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року такі аліментні виплати склали 131 144,26 грн.
Згідно відомостей, наданих на виконання ухвали суду з Головного управління ДПС у Рівненській області про доходи ОСОБА_2 з січня 2012 року по березень 2025 року, вбачається, що вона отримувала заробітну плату, соціальні виплати та аліменти. За період з січня 2024 року по грудень 2024 року отримала заробітну плату на загальну суму 396 858, 28 грн. 
Так, судом встановлено, що позивач має ряд хронічних захворювань та йому встановлено наступні діагнози: Гіпертонічна хвороба ІІ стадії ІІІ ступеня ризик високий; дифузний нетоксичний зоб; еутиреоз; хронічний панкреатит, ремісія; хронічний вертеброгенний шийний радикуліт; дисциркуляторна енцефалопатія 1 ст. у вигляді розсіяної неврологічної симптоматики; міжхребцевий остеохондроз, спондильоз, спондилоартроз шийного відділу хребта, грижі, протрузії міжхребцевих дисків С4-С5, С5-С6, С6-С7 з незначним порушенням функції (М42). Захворювання пов`язані з проходженням військової служби, такі діагнози підтверджуються Довідкою ВЛК №650 від 04.02.2025 року, а також Виписками із медичних карт ОСОБА_1 від 23.12.2024 року, 06.01.2025 року, 16.01.2025 року, 31.01.2025 року. 
Наведене приводить суд до переконання, що стан здоров`я позивача з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів на доньку ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки всіх його доходів, погіршився, позивач має ряд захворювань, які як вбачається з медичних документів, потребують періодичного лікування та реабілітації, що відповідно потребує фінансових затрат. 
Крім того, у позивача фактично змінився і сімейний стан. Хоча він і не зареєстрував шлюб офіційно, він проживає однією сім`єю із цивільною дружиною ОСОБА_6 , що підтверджується Актом про фактичне місце проживання, де вказано, що ОСОБА_6 є цивільною дружиною позивача, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , проживає з своїм чоловіком ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу та його матір`ю ОСОБА_7 з 2023 року. Згідно відомостей з Пенсійного фонду України не отримує доходу. 
Також, з медичної документації матері позивача ОСОБА_1 , вбачається, що вона хворіла онкоголічним захворюванням, потребує протезування молочних залоз, відповідного реабілітаційного лікування, є інвалідом ІІ групи та згідно Висновку №64/1 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 04.06.2025 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рекомендовано соціальні послуги, а саме: отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, висновок дійсний до 04.06.2026 року. 
Вказані обставини приводять суд до переконання, що позивач ОСОБА_1 здійснює утримання та фінансове забезпечення своєї цивільної дружини та матері, яка у нотаріально посвідченій заяві вказала про те, що обрала саме сина ОСОБА_1 особою, яка здійснюватиме її догляд.
Таким чином, наведені у сукупності обставини, зокрема щодо стану здоров`я позивача, його сімейного та майнового стану, дають підстави вважати, що його становище погіршилося, порівняно з тим, яке існувало на момент прийняття судового рішення про стягнення з останнього аліментних виплат у розмірі 1/3 частки всіх його доходів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При цьому, не заслуговують на увагу посилання відповідачки про те, що нас час встановлення аліментів ОСОБА_1 отримував дохід 2 600 грн, а станом на 2025 рік отримує заробітну плату в сумі 35 615,93 грн, що свідчить про покращення його матеріального стану, оскільки такі твердження є оціночними суб`єктивними судженнями, з урахуванням того, що минув значний проміжок часу, майже 13 років, в країні змінилися прожитковий мінімум для громадян, розмір мінімальних заробітних плат, зросли заробітні плати, офіційний курс долара та в загальному змінилася економічна ситуація в країні, що однозначно, з урахуванням вказаних факторів, сприяло підвищенню отримання доходів громадянами в країні, покращення рівня життя. 
Водночас, слід зазначити, що відповідачкою не надано належних та переконливих доказів про значне погіршення стану здоров`я доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чи наявності в неї тяжких хронічних захворювань, які б приводили суд до переконання для виключного збереження аліментних виплат на ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частки всіх доходів позивача, який був установлений рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 21.05.2012 року.
Також, слід зазначити, що суд не приймає до уваги та не надає оцінку рішенням та медичним документам, що стосуються сина відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_9 , оскільки такі обставини не стосуються предмета розгляду даної справи, тому суд позбавлений можливості оцінювати та надавати висновки щодо таких доказів в межах даної цивільної справи.
При цьому, визначаючи розмір частки аліментів, яка має стягуватися з позивача на утримання доньки ОСОБА_4 , суд звертає увагу на наступне.
За змістом статті 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до положень статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина друга статті 182 СК України).
Так, позивач просить зменшити розмір аліментів та стягувати аліменти у розмірі 1/8 частки від всіх його доходів.
Як вбачається, з інформації, наданої Головним управлінням ДПС У Рівненській області щодо доходів відповідачки ОСОБА_2 протягом 2024 року вона щомісячно отримувала аліментні виплати на утримання ОСОБА_4 з військової частини за місцем служби ОСОБА_23 аліментні виплати у сумі 11 682,20 грн.
Також з вказаної Виписки вбачається, що дохід відповідачки ОСОБА_2 , а саме її заробітна плата становить в середньому 31 773 грн. Відповідачка у відзиві на позов наполягала на тому, що вона на засадах рівності здійснює забезпечення своїх дітей зі своєї заробітної плати, вказана позиція підтримувалася представником позивача протягом всього розгляду справа. 
Таким чином, з урахуванням заробітної плати відповідачки, та як відповідач рівного розподілу її доходів серед дітей, на утримання доньки ОСОБА_4 відповідачка за таким принципом повинна виділяти 1/5 своєї заробітної плати, а саме орієнтовно 6 354,60 грн на доньку.
З наданих суду доказів вбачається, що позивач сплачує аліментні виплати на доньку в розмірі 11 682,20 грн, що очевидно значно перевищує частку, яку виділяє відповідачка на утримання своєї доньки. 
Таким чином, виходячи з положень законодавства щодо рівності прав батьків щодо утримання своїх дітей, з урахуванням доходів позивача та відповідачки, розміру аліментів, які виплачує позивач та витрат, які здійснює відповідачка на утримання доньки, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21 травня 2012 у справі №1716/1891/2012, провадження №2/1716/1360/2012 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/6 частку всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Такий розмір аліментів, на думку суду, забезпечить рівність та пропорційність участі батьків у матеріальному забезпеченні доньки, буде розумним, співрозмірним і таким, що забезпечить належний рівень утримання дитини та не призведе до порушення її прав.
Крім того, слід зазначити, що станом на 2026 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3 512 грн. 
Згідно вимог статті 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Отже, судом враховується також той факт, що навіть встановлення для позивача розміру аліментів в розмірі 1/6 частки доходу від всіх його заробітків, сума аліментних виплат буде вищою від встановленого законодавством порога.
Такий розмір аліментів, на думку суду, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку спільної дитини сторін ОСОБА_4 . 
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, судом враховується усталена практика Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30). 
Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів та вважає змінити розмір стягуваних аліментів з 1/3 на 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно квитанції про сплату ID: 5832-4107-7337-6709 від 07.03.2025 позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 968 грн. 96 коп.
Оскільки позов задоволено частково, то з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 726 (сімсот двадцять шість) грн 72 коп.
Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 178, 247, 259, 263-265, 268, 274, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задоволити частково.
Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21 травня 2012 у справі № 1716/1891/2012, провадження №2/1716/1360/2012 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/6 частку всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Відкликати виконавчий лист виданий Рівненським районним судом Рівненської області на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21 травня 2012 у справі № 1716/1891/2012, провадження № 2/1716/1360/2012.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 726 (сімсот двадцять шість) грн 72 коп.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони справи:
позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; 
відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_12 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

У зв`язку із перебуванням судді у відпустці в період з 17.02.2026 по 20.02.2026 та надмірним навантаженням повний текст рішення складено 19 березня 2026 року.

Суддя Гладишева Х.В.