"30" березня 2026 р. Справа № 363/1167/26

ПОСТАНОВА
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 березня 2026 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 173-7 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-7 КУпАП.
Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі призначено суддю Рукас О.В.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967539 від 11.02.2026 року вбачається, що 06.01.2026 року близько 03 год. 55 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно вчинив проти бажання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , образливі та принизливі дії сексуального характеру, виражені вербально, а саме неодноразово виставляв образливі стікери та пости на її адресу сексуального характеру в загально доступній телеграм групі «ІНФОРМАЦІЯ_4», що мало вербальний характер, які ображали та принижували гідність ОСОБА_2 , що також створило для ОСОБА_2 образливе та принизливе становище. 
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-7 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом направлення SMS-повідомлення на його номер телефону, що вказаний у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а також шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за фактичним місцем його проживання. Будь яких заяв та клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи до суду не надавав.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини встановлено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У Постанові ВП ВС від 12.01.2023 року у справі № 9901/278/21 було встановлено, що реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. 
Оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення судового розгляду не надавав, а справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-1 КУпАП, відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП не належать до переліку справ, що розглядаються за обов`язкової присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, то суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 . 
В судове засідання також викликалась потерпіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її законний представник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . До початку судового засідання потерпіла ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 надали до суду письмові пояснення та просили розглядати справу без їх участі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки та склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-7 КУпАП України виходячи з наступного.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.
При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-7 КУпАП передбачає відповідальність за сексуальне домагання, тобто умисне вчинення проти бажання особи образливих, принизливих дій сексуального характеру, виражених вербально або невербально (слова, жести, рухи тіла), у тому числі з використанням електронних комунікацій.
Сексуальне домагання - дії сексуального характеру (що не посягають на статеву свободу чи статеву недоторканість особи), виражені вербально, невербально або фізично (слова, жести, рухи тіла, доторкування, поплескування або інші аналогічні дії), які ображають чи принижують гідність особи та можуть супроводжуватися створенням щодо неї залякувального, ворожого або образливого, принизливого середовища (ситуації) (стаття 1 Закону України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» від 08.09.2005 № 2866-IV).
Сексуальні домагання це порушення особистих кордонів та субординації без згоди, висловлювання, жести та дії, які змушують людину відчувати себе некомфортно, принижують її чи лякають.
Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-7 КУпАП, підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967539 від 11.02.2026 року, складений у присутності ОСОБА_1 та особисто ним підписаний, зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено;
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.01.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_3 звернулась до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області з приводу того, що ОСОБА_1 з використанням електронних комунікацій у соціальній мережі «Телеграм» публікував дописи та коментарі, виставляв образливі фотографії та публікації відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які принижують її честь і гідність, розміщував персональні дані дитини;
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 07.01.2026 року та від 30.03.2026 року, в яких вона підтверджує, що ОСОБА_1 умисно виставляв у телеграм-каналі «ІНФОРМАЦІЯ_4» образливі фотографії та відео відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , на вимогу її доньки видалити ці дописи, ОСОБА_1 відповів, що зупиниться тільки після отримання за це коштів;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданими у присутності законного представника ОСОБА_3 від 07.01.2026 року та 30.03.2026 року, в яких вона зазначила, що її колишній хлопець ОСОБА_1 виставляв на телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » образливі пости сексуального характеру з використанням її фото та відео, що принижувало її честь та гідність, а також виставляв її особисті дані, внаслідок чого вона отримувала принизливі дзвінки від інших людей. За видалення постів він просив кошти;
- рапортом начальника сектору ЮП ВП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції Сергія Якименка , в якому зазначено, що за зверненням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 неправомірних дій з використанням електронних комунікацій стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було проведено перевірку, під час якої  ОСОБА_2 зазначила, що образливий контент про неї поширює саме ОСОБА_1 який є її колишнім хлопцем, оскільки у постах використовується її особиста фотографія, доступ до якої має тільки він. Додатково ОСОБА_2 повідомила, що останній у месенджері «Telegram» постійно користується обліковим записом ІНФОРМАЦІЯ_5, проте відомості, які підтверджують цей факт, відсутні. З метою отримання інформації про вищевказаного користувача надіслано запит до Управління протидії кіберзлочинам в Київській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України. Відповідно до матеріалів перевірки у ході проведення OSINIT-аналізу встановлено, що до аканту ІНФОРМАЦІЯ_5 може бути прив`язаний номер телефону НОМЕР_1. 
Працівниками сектору ювенальної превенції відділу превенції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області з`ясовано, що зазначений номер телефону належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останній підтвердив факт надсилання контенту, що принижує честь та гідність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснивши, що діяв з метою розваги.
На підставі вищевикладеного відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-7 КУпАП;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він підтвердив факт розповсюдження принизливих постів та стікерів сексуального характеру з використанням даних, фото та відео ОСОБА_2 з метою розваги;
- скріншотами повідомлень з телеграм-каналу «ІНФОРМАЦІЯ_4», та онлайн листуванням між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 , які виразилися в умисному вчиненні проти бажання особи образливих, принизливих дій сексуального характеру, з використанням електронних комунікацій, правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-7 КУпАП; провину ОСОБА_1 , у вчиненні даного адміністративного правопорушення вважаю доведеною.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
У відповідності до ч. 2 ст. 33 та п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення, судом не встановлено.
У відповідності до ч. 2 ст. 33 та ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
З урахуванням того, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає, що стягнення ОСОБА_1 слід призначити у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 173-7 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, стягується на користь держави судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
На підставі ст. 173 КУпАП, керуючись ст.ст. 23,33, 40-1,268,283,284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-7 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя О.В. Рукас