ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 квітня 2026 року м. Житомир справа № 2а-6394/11/2670
категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Управління по нарахуванню та виплаті пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження ВП № 22558516 від 15.03.2011 та ВП № 22377106 від 07.04.2011 та зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, Управління по нарахуванню та виплаті пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження ВП № 22558516 від 15.03.2011 та ВП № 22377106 від 07.04.2011 та зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що державним виконавцем передчасно винесено постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки не враховано, що боржником рішення не виконано в повному обсязі та у відповідності до судового рішення, а саме при здійсненні розрахунку розміру пенсії та розміру виплат за шкоду заподіяну здоров`ю не було враховано зміну розміру прожиткового мінімуму. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 11.05.2011 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.06.2011 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2012, у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.02.2016 скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.06.2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2012, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Законом України №2825-IX від 13.12.2022, що набрав чинності 15.12.2022, ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.
Згідно з розділом II “Прикінцеві та перехідні положення” цього Закону, адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.
За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2025 адміністративну справу №826/7223/16 передано для розгляду головуючому судді Шуляк Л.А.
Ухвалою суду прийнято до провадження дану справу та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою від 01.10.2025 ухвалено подальший розгляд адміністративної справи №2а-6394/11/2670 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб в судове засідання на 24.10.2025.
В судове засідання сторони не з`явились, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Ухвалою суду від 24.10.2025 замінено неналежного відповідача у справі на належного відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, розгляд справи розпочався спочатку.
Відповідачами відзивів на адміністративний позов не подано, в судове засідання представники відповідачів не з`явились, будь-яких клопотань від них не надходило.
У зв`язку із повторною неявкою сторін у судове засідання, суд продовжив розгляд справи у порядку письмового провадження.
Судом неодноразово здійснювались запити до відповідача щодо витребування виконавчих проваджень ВП №22558516 та ВП №22377106 за 2011 рік.
Листом від 11.02.2026 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повідомив суд, що у відділі на виконання перебувало два виконавчих провадження № 22377106 та № 22558516. Надати більш детальну інформацію та копії документів немає можливості. Згідно пункту 9.9 Порядку роботи з документами в органах. державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 №2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.
Ухвалою суду від 08.04.2026 здійснено заміну відповідача його правонаступником - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.
У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 КАС України.
Суд, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини. 
ОСОБА_1 належить до першої категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, має ІІ групу інвалідності, отримує пенсію по інвалідності у відповідності зі статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 27.04.2010 року по справі № 2-а-140/2010 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Управління по нарахуванню пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва про усунення порушення при нарахуванні пенсії позов, зокрема, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва, Управління по нарахуванню пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті позивачу раніше призначеної пенсії по інвалідності у відповідності зі статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва здійснити позивачу перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до статті 50, частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з січня 2009 року із розрахунку восьми прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян та 75 відсотків прожиткового мінімуму за шкоду заподіяну здоров`ю; зобов`язано Управління по нарахуванню пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві доплатити позивачу пенсію по інвалідності відповідно до статті 50, частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`з січня 2009 року із розрахунку восьми прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян та 75 відсотків прожиткового мінімуму за шкоду заподіяну здоров`ю з врахуванням попередніх виплат.
У зв`язку із набранням вищезазначеною постановою законної сили 06.10.2010 року Оболонським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2-140/10.
Головним державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Пацуріною О.В. були відкриті виконавчі провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-140/10, виданого 06.10.2010 року Оболонським районним судом міста Києва, ВП № 22558516 про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва здійснити перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до статті 50, частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з січня 2009 року із розрахунку восьми прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян та 75 відсотків прожиткового мінімуму за шкоду заподіяну здоров`ю та ВП № 22377106 про зобов`язання Управління по нарахуванню пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві доплатити позивачу пенсію по інвалідності відповідно до статті 50, частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з січня 2009 року із розрахунку восьми прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян та 75 відсотків прожиткового мінімуму за шкоду заподіяну здоров`ю з врахуванням попередніх виплат.
15.03.2011 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 22558516, оскільки листом № 4450/07 від 11.03.2011 року Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва повідомлено про те, що відповідно до резолютивної частини виконавчого документу рішення суду виконано. Зазначена постанова супровідним листом № 842/5 від 15.03.2011 року була направлена на адресу позивача для відома.
07.04.2011 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 22377106, оскільки листом № 8234/08 від 24.03.2011 року Управлінням по нарахуванню пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомлено про те, що рішення суду виконано в повному обсязі. Зазначена постанова супровідним листом № 357/8 від 07.04.2011 року направлена на адресу позивача для відома.
Разом із тим, позивач вважає, що постанова Оболонського районного суду міста Києва від 27.04.2010 року по справі № 2-а-140/2010 не виконана у повному обсязі, а тому державний виконавець не мав правових підстав для закриття виконавчих проваджень.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно приписів ст. 129-1 Конституції суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, який діяв на час спірних правовідносин, (далі – Закон № 606-XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
Згідно з ч.1 ст. 2 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.
Згідно статті 11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний: вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії;здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.
Частиною 1 ст.75 Закону № 606-XIV передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. 
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 49 Закону № 606-XIV в виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Згідно із частиною третьою статті 49 зазначеного Закону про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.
Проаналізувавши наведені норми права, слід зазначити, що на державного виконавця покладається обов`язок забезпечити виконання рішення суду у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом, та обов`язково здійснити перевірку виконання рішення. Відповідно тільки у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом державний виконавець закінчує виконавче провадження.
Як видно із матеріалів справи, державним виконавцем були винесені постанови про закриття виконавчого провадження ВП № 22558516 від 15.03.2011 у зв`язку з надходженням від Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва листа № 4450/07 від 11.03.2011, де повідомлялось про те, що відповідно до резолютивної частини виконавчого документу рішення суду виконано та ВП № 22377106 від 07.04.2011 у зв`язку з надходженням від Управління по нарахуванню пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві листа № 8234/08 від 24.03.2011, яким повідомлялось про те, що рішення суду виконано в повному обсязі.
Водночас, державним виконавцем не було перевірено виконання рішення боржником, зокрема щодо проведених органом Пенсійного фонду розрахунків нарахованої пенсії та доплати.
Як видно із матеріалів справи, Головне управління Пенсійного фонду в Києві у листі від 17.05.2011 вказує, що враховуючи, що на дату встановлення судом зобов`язань згідно судового рішення від 27.04.2010 розмір мінімальної пенсії станом на 01.01.2009 становив 498,00 грн, тому усі подальші розрахунки здійснюються, виходячи із даної величини та вказана величина не може змінюватись.
Суд вважає хибною дану позицію органу Пенсійного фонду, оскільки у судовому рішенні, яке підлягало виконанню не зазначалось, який розмір прожиткового мінімуму слід застосовувати з огляду на змінність цієї величини кожного року та безстроковість нарахування пенсії.
Водночас орган Пенсійного фонду здійснив самостійне неправильне тлумачення судового рішення. 
Враховуючи, що при закінченні виконавчого провадження державний виконавець не здійснив належної перевірки виконання боржником судового рішення, постанови Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження ВП № 22558516 від 15.03.2011 та ВП № 22377106 від 07.04.2011 є протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідно до ст.41 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.
У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.
Враховуючи надану ч.2 ст.9 КАС України судам адміністративної юрисдикції можливість вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відновити виконавчі провадження щодо виконання виконавчих листів, виданих на виконання постанови Оболонського районного суду міста Києва від 27.04.2010 року по справі № 2-а-140/2010.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено правомірність своїх рішень, а тому позовні вимоги слід задовольнити.
Розподіл судових витрат не проводиться за їх відсутністю.
Керуючись статтями 9, 14, 49, 139, 243-246, 263, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати постанови Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження ВП № 22558516 від 15.03.2011 та ВП № 22377106 від 07.04.2011.
Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відновити виконавчі провадження щодо виконання виконавчих листів, виданих на виконання постанови Оболонського районного суду міста Києва від 27.04.2010 року по справі № 2-а-140/2010.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст складено: 08 квітня 2026 р.

08.04.26