КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
Іменем України
Справа №133/949/25
30.01.2026 м. Козятин
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючого судді Гуменюка О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 , про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позов мотивовано тим, що 05.09.2024 уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 відносно нього було складено протокол № 388 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. В даному протоколі зазначено, що 05.09.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 звернувся позивач, так як він має приписне посвідчення, яке мав змінити на військово-обліковий документ до 25.12.2010.
Таким чином, в його діях, як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію ч.3 ст.17 Закону України "Про оборону", абз. 1 ч. 1 ст. 22, ч. 3 ст. 22 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".
Також 10.09.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУПАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень.
Вважає постанову №388 від 10.09.2024 незаконною, прийнятою з порушенням вимог чинного законодавства України та є протиправною, а тому підлягає скасуванню, оскільки відповідальність за ч. 3 ст. 210 КУпАП встановлена Законом України "Про військовий обов`язок та військову службу", який набрав чинності 19.05.2024, на момент прийняття відповідачем оскаржуваної постанови минув строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ч. 7 ст. 38 КУпАП, а також не визначав строку щодо виконання правил військового обліку та не існувало норми, передбаченої ч.3 ст.210 КУпАП.
Вищевказане й стало підставою для звернення позивача до суду із даними вимогами.
Ухвалою суду від 20.01.2026 в адміністративній справі відкрито провадження та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
З урахуванням положень ч. 8 ст. 262 КАС України, судовий розгляд справи проведено на підставі наявних у ній доказів. 
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 05.09.2024 посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №388 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 3 ст. 17 ЗУ "Про оборону України", абз. 1 ч. 1 ст. 22, ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ч. 10 ст. 1 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу". Також в протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 30 хв. 10.09.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . Протокол підписано позивачем.
10.09.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_3 винесено постанову №388, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 гривень. Зі змісту якого вбачається, що 05.09.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 звернувся ОСОБА_1 , так як він має приписне посвідчення, яке мав з`явитись та змінити на військово обліковий документ до 25.12.2010, тобто порушив вимоги ч. 3 ст. 17 ЗУ "Про оборону України", абз. 1 ч. 1 ст. 22, ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ч. 10 ст. 1 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу".
З копії довідки про військово-лікарської комісії №173/2624 від 27.08.2024 солдат ОСОБА_1 пройшов медичний огляд ВЛК, згідно якого придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах, установах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. 
За приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За приписами ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Згідно з ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.
Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції від 04.09.2014) взяттю на військовий облік призовників та військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних підлягають зокрема, громадяни України, які досягли граничного (25-річного) віку під час перебування на військовому обліку призовників.
Також вказана вище норма (в редакції від 08.02.2015) передбачала, що взяттю на військовий облік призовників та військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних підлягають зокрема, громадяни України, які досягли граничного (27-річного) віку під час перебування на військовому обліку призовників.
З 04.04.2024 наведена норма змінена і вік перебування на обліку призовників знижено з 27 років до 25 років.
Однак, Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" до 19.05.2024 не визначав строку виконання громадянами України військового обов`язку, зокрема і щодо виконання правил військового обліку.
Проте з 19.05.2024 в Законі №2232-ХІІ діє положення ч.10 ст.1, яким визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Згідно з ч. 7 ст. 1 вказаного Закону №2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
У відповідності до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
19.05.2024 року набув чинності Закон №3696-ІХ "Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію", яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Після оприлюднення Указу Президента України від 24.02.2024 №69/2022 "Про загальну мобілізацію", особливий період.
Отже, до 19.05.2024 норми ч. 3 ст. 210 КУпАП не існувало.
Тобто, з 19.05.2024 встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає сувору адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду.
Згідно зі ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Згідно ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Частиною 2 ст. 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Відповідно до принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210 КУпАП є висновки відповідача про те, що ОСОБА_1 мав з`явитись та змінити приписне посвідчення на військово-обліковий документ до 25.12.2010.
Проте суд звертає увагу, що вимоги ч. 3 ст. 210 КУпАП не можуть бути застосовані до позивача, оскільки, як вже було встановлено судом, останньому було інкриміновано адміністративне правопорушення, яке було вчинено ним до 19.05.2024, на момент якого діяла редакція ст. 210 КУпАП станом на 14.10.2023 (в редакції Закону №1357-IX від 30.03.2021), в якій не існувало ч. 3 ст. 210 КУпАП, а відповідно фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, відображеного в протоколі та спірній постанові.
Отже, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП є протиправним, а постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн.
Керуючись ст.ст. 241-246, 252, 268-272, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 №388 від 10.09.2024 про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. стягнути на користь  ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Повне найменування учасників справи:
позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_1 
відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 .

Суддя Олександр ГУМЕНЮК 

30.01.2026