ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/10932/25 Суддя (судді) першої інстанції: Лукашова О.Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя  Грибан І.О.
судді:  Ключкович В.Ю.
Кузьмишина О.М.
за участі:
секретар с/з Кващук Т.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -
У С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області звернулося з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , в якому просило суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Івашком Сергієм Вікторовичем від 19.09.2025 ВП НОМЕР_1 про накладення на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області штрафу на користь держави у розмірі 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2026 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 08 квітня 2026 року.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.
У судове засідання учасники судового процесу не з`явились та явки уповноважених представників до суду не забезпечили. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином.
На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 29.05.2025 Чернігівський окружний адміністративний суд у справі № 620/13276/24 видав виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 30.01.2020 до 19.05.2023, у тому числі грошову допомогу для оздоровлення за 2020-2023 роки, із застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.
Постановою про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2025 ВП № НОМЕР_1 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Івашком Сергієм Вікторовичем відкрито виконавче провадження.
Головне управління листом від 19.08.2025 № 70 01-4768/70 08 повідомило, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 по справі № 620/13276/24 виконано у добровільному порядку до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. 
На підтвердження виконання рішення суду було надіслано копію наказу Головного управління від 17.04.2025 № 167 о/с та платіжної інструкції № 513.
19.09.2025 постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Івашком Сергієм Вікторовичем, при примусовому виконанні виконавчого листа № 620/13276/24 виданого 29.05.2025 за невиконання рішення суду було накладено на Головне управління штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.
В обґрунтування постанови про накладення штрафу від 19.09.2025 у виконавчому провадженні НОМЕР_1 виконавець зазначав, що відповідно до рішення суду, має підвищитись посадовий оклад та оклад за військовим званням, що призведе до збільшення грошового забезпечення. Боржник збільшує посадовий оклад та оклад за спеціальним званням, однак одночасно зменшує премію та надбавку за особливості проходження служби, внаслідок чого грошове забезпечення не збільшується, а залишається на попередньому рівні, що фактично нівелює рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року у справі №620/13276/24. Вказані дії боржника суперечать обставинам справи, рішенню Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 року у справі №620/13276/24, нормам законодавства України, а відтак не можуть, свідчити про виконання боржником рішення суду.
Вважаючи вказану постанову державного виконавця протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час прийняття постанови про накладення штрафу на позивача за не виконання судового рішення, яке набрало законної сили, рішення суду Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області без поважних причин у встановлений строк не виконано, державний виконавець обґрунтовано у відповідності до вимог ст.ст. 63, 75 Закону № 1404-VIII виніс постанову від 19.09.2025 про накладення штрафу за невиконання судового рішення в розмірі 5100 грн. по ВП № НОМЕР_1.
Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження».
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (частина перша статті 5 Закон №1404-VIII).
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (пункт перший частини першої статті 3 Закону №1404-VIII).
Частинами першою, п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Згідно з частиною першою статті 18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Як встановлено пунктами 1, 3 частини другої статті 18 Закон №1404-VIII виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
Водночас, відповідно до частини третьої наведеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина четверта статті 18 Закон №1404-VIII).
Частина четверта статті 19 Закону №1404-VIII зобов`язує сторони невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій частина восьма статті 19 цього ж Закону).
Предметом оскарження у даній справі є постанова державного виконавця про накладення на позивача штрафу, винесена в межах процедури виконання судового рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії.
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений статтею 63 Закону №1404-VIII. 
Так, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Отже, законодавець передбачив негативні наслідки (зокрема штрафні санкції) за невиконання у встановлений строк відповідного рішення, за умови його невиконання без поважних причин.
Спірна постанова містить посилання на статті 63 та 75 Закону №1404-VIII як на правову підставу накладення штрафу.
Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, встановлена статтею 75 наведеного Закону. За цією нормою у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою застосування до боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.
Отже, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Так, перевіряючи доводи сторін щодо наявності підстав для відповідальності позивача як боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_1, колегією суддів встановлено, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/13276/24 Головним управлінням ДСНС видано наказ від 17.04.2025 року № 167 «Про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 по справі 620/13276/24», на підставі якого ОСОБА_1 здійснено перерахунок грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 19.05.2023, у тому числі грошову допомогу для оздоровлення за 2020-2023 роки, із застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.
Окрім того, колегією суддів враховується, що на підтвердження виконання рішення суду держвиконавцю боржником надіслано платіжну інструкцію № 513 про виплату коштів стягувачу.
Що стосується тверджень держвиконавця про зменшення при перерахунку належних стягувачу виплат конкретних відсотків премії та надбавки за особливості проходження служби, то колегія суддів зазначає, що зазначені виплати не були предметом судового розгляду у справі №620/13276/24, примусове виконання рішення у якій здійснювалося відповідачем. 
Відповідно до виконавчого листа №620/13276/24, виданого 29.05.2025 Чернігівським окружним адміністративним судом, на відповідача покладався обов`язок перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 30.01.2020 до 19.05.2023, у тому числі грошову допомогу для оздоровлення за 2020-2023 роки, із застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.
Тобто, спірні правовідносини в тій справі стосувалися застосування обрахункової величини для обчислення розміру посадового окладу та окладу за військове звання, виходячи із показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня відповідного року та визначення у зв`язку з цим розміру грошової допомоги на оздоровлення за відповідний період.
Отже, до предмета дослідження факту виконання судового рішення від 06.12.2024 у справі №620/13276/24 не входило з`ясування визначення конкретних розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії , як і обрахування конкретних сум, що належали до виплати стягувачу.
Наразі, колегія суддів звертає увагу, що дії боржника, вчинені на виконання судового рішення, ухваленого у справі №620/13276/24, в частині зменшення розміру раніше нарахованих та виплачених доплат та надбавок, які не були предметом судового контролю, викликають сумнів у їх правомірності та обґрунтованості, що є підставою для захисту прав стягувача у порядку ст.383 КАС України або шляхом подання окремого позову, оскільки спір щодо них виник вже під час виконання судового рішення. 
Таким чином, у зв`язку з виконанням Головним управлінням ДСНС у Чернігівській області рішення суду у справі №620/13276/24 до відкриття виконавчого провадження, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова від 19.09.2025 ВП НОМЕР_1 про накладення штрафу за невиконання рішення суду є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
На підставі вищенаведеного, з огляду на те, що невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та тлумачення закону призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до вимог п. 2 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись статтями 243, 250, 271, 272, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області задовольнити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області задовольнити:
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Івашком Сергієм Вікторовичем від 19.09.2025 ВП НОМЕР_1 про накладення на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області штрафу на користь держави у розмірі 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

О.М. Кузьмишина

(повний текст постанови складено 08.04.2026р.)