ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2026 Справа № 914/588/26 
Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.
за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу
за позовом: Фізичної особи-підприємця Єнтіна Олега Яковича, м. Миколаїв 
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Проскурняка Богдана Васильовича, м. Львів
про: стягнення 10 000, 00 грн

за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;

Хід розгляду справи.
Фізична особа-підприємець Єнтін Олег Якович звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Проскурняка Богдана Васильовича про стягнення 10 000, 00 грн.
Ухвалою від 05.03.2026 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк у 5 (п`ять) календарних днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
10.03.2026 через систему “Електронний суд” до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків (вх. № 6907/26). 
Ухвалою від 07.06.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 14.04.2026.
В судове засідання 14.04.2026 представник позивача не з`явився, однак 13.04.2026 на адресу суду подав заяву про проведення засідання за його відсутності; також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 
Відповідач в судові засідання не з`являвся, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.
Беручи до уваги предмет та підстави позову у даній справи, суд дійшов до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки сторони були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, однак відповідач не скористався своїм правом, та не з`явився в судове засідання, суд розглядає справу за наявними доказами у справі.
Правова позиція позивача.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 16.10.2025 між Фізичною особою-підприємцем Єнтіним Олегом Яковичем та Фізичною особою-підприємцем Проскурняком Богданом Васильовичем було укладено Договір перевезення вантажу № 16/10/25.
На виконання договірних зобов`язань, 16.10.2025 позивач перерахував на банківський рахунок відповідача авансовий платіж у розмірі 10 000, 00 грн.
Однак ФОП Проскурняк Богдан Васильович свої договірні зобов`язання не виконав, вантаж не було доставлено у встановлений строк, а вимога позивача щодо повернення авансового платежу залишилася без відповіді та реагування.
Тому, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення (повернення) з відповідача авансового платежу в розмірі 10 000,00 грн.
Правова позиція відповідача.
Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, доказів повернення авансу не подав.
31.03.2026 на адресу суду повернувся поштовий конверт від ФОП Проскурняка Б. В., з ухвалою Господарського суду Львівської області про відкриття провадження у справі, із зазначенням причин повернення: адресат відсутній за вказаною адресою.
Ухвала суду була надіслана за поштовою адресою відповідача: АДРЕСА_1 , яка містяться у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 
Пунктами 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.
Разом з тим, суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду.
Аналогічний правовий висновок знайшов своє змістовне відображення у численних постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №908/3468/13, від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 тощо.
Окрім того, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала Господарського суду Львівської області від 11.03.2026 з дотриманням вимог статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що вбачається за наступною веб-адресою: https://reyestr.court.gov.ua/.
Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
16.10.2025 між позивачем (ФОП Єнтіним О. Я., замовник) та відповідачем (Проскурняка Б. В., перевізник) було укладено договір № 16/10/25, згідно з п.1.1. якого Фізична особа-підприємець Проскурняк Богдан Васильович взяв на себе зобов`язання з перевезення вантажів Фізичної особи-підприємця Єнтіна Олега Яковича на умовах договору.
Відповідно п. 3.2. Договору, Перевізник (Виконавець) зобов`язався здійснити перевезення вантажу, передбачене Договором, додатком до Договору і заявкою, у визначений заявкою термін і своїми коштами.
Пунктом 4.1.1. Договору передбачено, що "після підписання угоди замовник зобов`язується надати аванс у розмірі 30% від вартості яка визначена у Додатку 1 до Договору або надати передоплату в розмірі погодженому в усній або письмовій формі (пошта або будь який месенджер)".
Так, після узгодження перевезення (в тому числі у Додатку №1 до Договору), Відповідач виставив рахунок на авансовий платіж, який було здійснено 16.10.2025 року на суму 10 000, 00грн, що підтверджуються платіжною інструкцією № 3504 за доставку 20.10.2025 вантажу (палети з паливними брикетами - 20т.) по маршруту Собичеве - Петропавлівка (UA).
Однак, дане перевезення у визначений строк відповідачем не було виконано.
20.10.2025 позивач звернувся до відповідача з листом (вх. № 127) про повернення зазначених коштів, який залишився без належної уваги та відповіді, а також 07.01.2026 було надіслано вимогу (вх. № 12) про повернення вище вказаного авансового платежу, яка повернулась без отримання.
Позивач зазначає, що відповідачем, Фізичною особою-підприємцем Проскурняк Богданом Васильовичем, договірні зобов`язання не виконані, авансовий платіж не повернено, хоча перевезення вантажу було попередньо оплачено, внаслідок чого у Відповідача перед Позивачем виникла заборгованість в сумі 10 000, 00 грн.
Оцінка суду.
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
Суд встановив, що 16.10.2025 між Фізичною особою-підприємцем Єнтіним О. Я. (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Проскурняком Б. В. (перевізник) було укладено договір № 16/10/25 про перевезення вантажів. Згідно з умовами п. 3.2 даного Договору, відповідач взяв на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажу (палети з паливними брикетами вагою 20 т) за маршрутом Собичеве - Петропавлівка (UA) у термін до 20.10.2025 року. Пунктом 4.1.1 Договору сторони передбачили обов`язок Замовника здійснити авансовий платіж, що і було виконано позивачем 16.10.2025 року шляхом перерахування коштів у сумі 10 000,00 грн згідно з платіжною інструкцією № 3504.
Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання щодо оплати в повному обсязі, тоді як відповідач у порушення умов Договору та Додатку №1 до нього, послуги з перевезення у визначений строк не надав.
Згідно з частиною 1 статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Відповідно до положень статті 570 Цивільного кодексу України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Суд також враховує, що позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами про повернення коштів, зокрема листом від 20.10.2025 (вх. № 127) та вимогою від 07.01.2026 (вх. № 12). Проте відповідач не надав відповіді на зазначені вимоги та не повернув отримані кошти. 
Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо перевезення вантажу у встановлений строк та на умовах, передбачених Договором № 16/10/25 від 16.10.2025 року, а це свідчить про неналежне виконання умов укладеного договору. Доказів зворотного суду не надано.
Оскільки правова підстава для утримання коштів відповідачем відпала у зв`язку з невиконанням послуги, дані кошти підлягають поверненню позивачу.
З огляду на встановлені обставини, які не були спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність права позивача на стягнення з Відповідача авансового платежу у сумі 10 000, 00 грн, внесеного за перевезення вантажу, який фактично не було надано.
Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З аналізу матеріалів справи та наявних доказів у сукупності вбачається, що право позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, є порушеним відповідачем.
У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. 
Судові витрати.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2662, 40 грн.
Керуючись ст. ст. 73, 76-78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд
В И Р І Ш И В :
1. Позов задоволити повністю.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Проскурняка Богдана Васильовича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Єнтіна Олега Яковича ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 10 000 ,00 грн та 2662, 40 грн судового збору.
Наказ видати згідно статті 327 Господарського процесуального кодексу України.
Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного
господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України. 
Повний текст рішення складено та підписано 16.04.2026.

Суддя Запотічняк О.Д.