ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року	справа № 464/7087/23	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання неправомірних дій та зобов`язання вчинити дії
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сихівського районного суду м. Львова із скаргою на неправомірні дії державного виконавця Сихівський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бехарської Тетяни Михайлівни в якій просить зупинити виконавчі провадження в Сихівському відділі державної виконавчої служби за заочним рішенням Сихівського районного суду у справі№464/7087/23 пр.2/464/248/24 в зв`язку з поданням 03.03.2025 заяви про перегляд заочного рішення та розблокувати його банківські рахунки; скасувати постанову старшого державного виконавця Сихівського відділу державної служби у місті Львові Бехарської Тетяни Михайлівни про накладення на нього штрафу у розмірі 1700 гривень; визнати протиправними дії старшого державного виконавця Сихівського відділу державної служби у місті Львові Бехарської Тетяни Михайлівни.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 09 квітня 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа Сихівський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на неправомірні дії державного виконавця та зобов`язання до вчинення дій відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 09 квітня 2025 року скасовано.
В частині вимог скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Сихівський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; особа, дії та рішення якої оскаржуються Старша державна виконавиця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бехарська Тетяна Михайлівна на неправомірні дії державного виконавця та зобов`язання до вчинення дій, про: зупинення виконавчого провадження в Сихівському відділі державної виконавчої служби за заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова у справі №464/7087/23 (провадження 2/464/248/24) у зв`язку з поданням 03.03.2025 заяви на перегляд заочного рішення та розблокування рахунків постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні скарги в цій частині, відмовлено.
В частині вимог скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Сихівський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; особа, дії та рішення якої оскаржуються Старша державна виконавиця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бехарська Тетяна Михайлівна на неправомірні дії державного виконавця та зобов`язання до вчинення дій, про: визнання протиправними дій старшої державної виконавиці Сихівського відділу державної виконавчої служби умісті Львові Бехарської Тетяни Михайлівни та скасування постанови старшої державної виконавиці Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Тетяни Бехарської, яка проти законно постановила про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 гривень, провадження у справі закрито.
Роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд даної справи в частині вимог скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Сихівський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; особа, дії та рішення якої оскаржуються Старша державна виконавиця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бехарська Тетяна Михайлівна на неправомірні дії державного виконавця та зобов`язання до вчинення дій, про: визнання протиправними дій старшої державної виконавиці Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Бехарської Тетяни Михайлівнита скасування постанови старшої державної виконавиці Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Тетяни Бехарської, яка проти законно постановила про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 гривень, віднесено до юрисдикції адміністративного суду.
Ухвалою від 08.12.2025 Львівський апеляційний суд заяву ОСОБА_1 задовольнив. Постановив передати справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Сихівський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; особа, дії та рішення якої оскаржуються Старша державна виконавиця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бехарська Тетяна Михайлівна на неправомірні дії державного виконавця та зобов`язання до вчинення дій, про: визнання протиправними дій старшої державної виконавиці Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Бехарської Тетяни Михайлівни та скасування постанови старшої державної виконавиці Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Тетяни Бехарської, яка протизаконно постановила про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 гривень передати до Львівського окружного адміністративного суду.
Справа №464/7087/23 надійшла до Львівського окружного адміністративного суду 15.01.2026, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі за вх. №3371.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2026 для розгляду вказаної справи призначено суддю Гулкевич І.З.
Ухвалою суду від 19.01.2026 заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів. Позивач виконав вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху та просить :
скасувати виконавчі провадження в Сихівському відділі державної виконавчої служби за заочним рішенням Сихівського районного суду у справі №464/7087/23, пр.2/464/248/24 в зв`язку з прийнятою постановою від 28.11.2025 колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі: головуючого судді : Левика Я.А., суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.;
скасувати рішення старшого державного виконавця Сихівського відділу державної служби у м. Львові Тетяни Бехарської по блокуванню його банківських рахунків; 
скасувати постанову старшого державного виконавця Сихівського відділу державної служби у місті Львові Бехарської Тетяни Михайлівни про накладення на нього штрафу у розмірі 1700 гривень;
визнати протиправними дії старшого державного виконавця Сихівського відділу державної служби у місті Львові Бехарської Тетяни Михайлівни;
за навмисне фальсифікування акта від 25.02.2025 і постанови від 26.02.2025 про накладення на нього протизаконного штрафу притягнути до адміністративної відповідальності старшу державну виконавицю Сихівського відділу державної служби у місті Львова Бехарську Тетяну Михайлівну.
Ухвалою суду від 10.02.2026 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням вимог ст.287 КАС України.
В обґрунтування позову вказано, що 11.02.2025 старшим державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Т.М. Бехарською прийнято постанову №77103744 про накладення арешту на банківські рахунки та заблоковано його банківські картки по яких він отримує пенсію і заробітну платню, та здійснено зняття коштів. Накладення арешту на рахунки, які призначені для виплати заробітної платні та пенсії унеможливлює отримання ним заробітної платні і пенсії. Це призвело до порушення його конституційних прав. 25.02.2025 державний виконавець Бехарська Т. та ОСОБА_2 підійшли до дверей квартири АДРЕСА_1 і натиснули на дзвінок. Власник квартири ОСОБА_3 відчинила двері. Без пред`явлення власнику квартири ОСОБА_3 будь-яких документів, причини свого приходу, 25.02.2025 старший державний виконавець Сихівського відділу державної служби у місті Львові Тетяна Бехарська разом з головою правління ЖБК-247 Орловою Р.І і жителями будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 склали акт державного виконавця де неправдиво стверджується про те, що він не надав доступу до квартири АДРЕСА_1 . 26.02.2025 державний виконавець Бехарська Т. протизаконно постановила про накладення на нього штрафу у розмірі 1700 грн. Просить позов задовольнити.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що на виконанні у Сихівському районному відділі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження №77103744 з виконання виконавчого листа №464/7087/23 виданого Сихівським районним судом м. Львова від 23.01.2025 про зобов`язання ОСОБА_1 надати доступ до житлового приміщення-квартири АДРЕСА_1 , працівникам “Житлово-будівельного кооперативу №247” з метою проведення ремонтних робіт по демонтажу запірного крана та заміну труби холодного водопостачання.
Як вбачається з акту державного виконавця від 25.02.2025 при виході за адресою: АДРЕСА_2 з метою перевірки виконання рішення боржником, встановлено, що боржником ОСОБА_1 не надано доступу до квартири АДРЕСА_3 для проведення ремонтних робіт по демонтажу запірного крана та заміну труби холодного водопостачання, про що складено відповідний акт державного виконавця за участю стягувача та двох представників ЖБК №247.
Згідно постанови державного виконавця Бехерської Тетяни від 26.02.2025 на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1700 грн. за невиконання рішення Сихівського районного суду.
Позивач, не погоджуючись з діями виконавця та постановою про накладення штрафу від 26.02.2025 №77103744, звернувся до суду з даним позовом.
При прийнятті рішення суд виходив з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII “Про виконавче провадження” (тут у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
За змістом ст. 1 Закону України “Про виконавче провадження” виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 2 цього ж Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Згідно з п. 1 ч 1 ст. 3 Закону України “Про виконавче провадження” відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Частиною 1 ст. 18 Закону України “Про виконавче провадження” визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до п. п. 1, 16 ч. 3 ст. 18 Закону України “Про виконавче провадження” виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
За змістом абзацу 1 ч. 4 ст. 18 Закону України “Про виконавче провадження” вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України “Про виконавче провадження” сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Пунктами 1 та 6 ч. 5 ст. 19 Закону України “Про виконавче провадження” визначено, що боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина восьма статті 19 Закону України “Про виконавче провадження”).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України “Про виконавче провадження” виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (абзац 1 ч. 6 ст. 26 Закону України “Про виконавче провадження”).
Частиною 2 ст. 63 Закону України “Про виконавче провадження” встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України “Про виконавче провадження” виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Частиною 1 ст. 75 Закону України “Про виконавче провадження” встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України “Про виконавче провадження”. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Верховний Суд у постанові від 15.05.2020 у справі №812/1813/18 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Так, оскаржувана постанова про накладення штрафу від 26.02.2026 винесена саме з огляду на висновки державного виконавця ВПВР про невиконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26.03.2024 у справі №464/7087/23, з чим позивач не погоджується.
Відтак, у межах заявленого спору необхідно встановити факт виконання чи невиконання виконавчого листа №464/7087/23, виданого 23.01.2025 Сихівським районним судом м. Львова.
Як встановлено судом, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26 березня 2024 року у справі №464/7087/23 позов задоволено.
зобов`язано ОСОБА_1 надати доступ до житлового приміщення-квартири АДРЕСА_1 , працівникам “Житлово-будівельного кооперативу №247” з метою проведення ремонтних робіт по демонтажу запірного крана та заміну труби холодного водопостачання.
23.01.2025 Сихівським районним судом м. Львова видано виконавчий лист.
Постановою старшого державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бехарською Т.М. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №464/7087/23 виданого 23.01.2025.
Відповідно до акту державного виконавця від 25.02.2025 при виході за адресою: АДРЕСА_2 з метою перевірки виконання рішення боржником, встановлено, що боржником ОСОБА_1 не надано доступу до квартири АДРЕСА_3 для проведення ремонтних робіт по демонтажу запірного крана та заміну труби холодного водопостачання, про що складено відповідний акт державного виконавця за участю стягувача та двох представників ЖБК №247.
26.02.2025 постановою старшого державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бехарською Т.М. накладено штраф у розмірі 1700 грн. за невиконання рішення Сихівського районного суду м. Львова у справі №464/7087/23.
Постановою Львівського апеляційного суду від 28.11.2025 рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 березня 2024 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким у задоволенні позову Житлово-будівельного кооперативу №247 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про забезпечення доступу до квартири відмовлено.
Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Отже, рішення суду у справі №464/7087/23 набрало законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного розгляду рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 березня 2024 року.
Враховуючи викладене, оскільки постанова про накладення штрафу від 26 лютого 2025 року ВП №77103744 винесена за невиконання рішення суду у справі №464/7087/23, яке скасоване постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2025, а тому така підлягає скасуванню.
За загальним правилом, передбаченим ч. 1, 2 ст. 40 Закону України “Про виконавче провадження”, у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що 12.12.2025 старшим державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бехарською Тетяною Михайлівною було розпочато виконавче провадження №77103744 з примусового виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26.03.2024 у справі №464/7087/23. У зв`язку з відкриттям відповідного виконавчого провадження старшим державним виконавцем були вчинені заходи, направлені на забезпечення примусового виконання відповідного рішення– накладений арешт на банківські рахунки позивача, визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, визначено розмір виконавчого збору.
Натомість позивачем подана апеляційна скарга на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26.03.2024 у справі №464/7087/23., за результатом якої суд апеляційної інстанції виніс постанову від 28.11.2025, якою скасував рішення суду першої інстанції від 26.03.2024.
12.12.2025 старший державний виконавець Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бехарська Т.М. закінчила виконавче провадження №77103744 з одночасним прийняттям рішення про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання судового рішення.
Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.
За матеріалами справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що на момент вчинення старшим державним виконавцем відповідних дій (відкриття виконавчого провадження, винесення постанов про визначення розміру витрат виконавчого провадження, вжиття заходів із забезпечення примусового виконання рішення суду), державний виконавець допустив будь-які протиправні дії, які порушували законні права та інтереси позивача.
На теперішній час всі вжиті виконавцем відповідні заходи скасовані, а саме виконавче провадження №77103744 закінчене.
За таких обставин необґрунтованими є доводи позивача про протиправність дій виконавця, рішення про накладення арешту на кошти та скасування виконавчого провадження, а отже позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача за навмисне фальсифікування акта від 25.02.2025 і постанови від 26.02.2025 про накладення на нього протизаконного штрафу притягнути до адміністративної відповідальності старшу державну виконавицю Сихівського відділу державної служби у місті Львова Бехарську Тетяну Михайлівну, то суд зазначає наступне.
Статтею 259 КАС України визначені повноваження адміністративного суду при вирішенні справи, наведено перелік рішень, які може прийняти суд за результатами розгляду справи.
Суд зауважує, що він не уповноважений вирішувати питання про притягнення до відповідальності старшого державного виконавця Бехарську Т.М. за вчинення будь-яких правопорушень.
Відповідно до ч.2 ст.5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Водночас такого способу захисту порушеного права як притягнення до відповідальності посадових осіб суб`єкта владних повноважень КАС України не містить.
Відтак, в задоволенні вказаної позовної вимоги слід відмовити.
Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 90, 242-246, 268-272, 287, 294 КАС України, суд –

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Сихівського відділу державної служби у місті Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бехарської Тетяни Михайлівни про накладення штрафу від 26.02.2025, винесену у виконавчому провадженні №77103744.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити повністю.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сихівського відділу державної служби у місті Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 50 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя	Гулкевич Ірена Зіновіївна