ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/15165/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі – ГУ ПФУ у Київській області, відповідач 2) про визнання протиправними дій та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 08 липня 2025 року №057350009618 про відмову ОСОБА_1 , в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 з врахуванням пільгового стажу з 15 вересня 2010 року по 27 квітня 2020 року; зобов`язання ГУ ПФУ у Київській області призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 з врахуванням пільгового стажу з 15 вересня 2010 року по 27 квітня 2020 року (а.с.52-53).
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 08 липня 2025 року №057350009618 їй відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи передбаченого пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058-ІV). До пільгового стажу не враховано періоди роботи з 15 вересня 2010 року по 27 квітня 2020 року відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» від 30 червня 2025 року №1055 про затвердження наявного трудового стажу та призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідного запису в ній, оскільки така довідка не відповідає додатку №5 вимогам пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (Порядок №637), а також відсутні окремі накази проведення атестації робочих місць.
Позивач з таким рішення не погоджується, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Зазначила, що з 15 вересня 2010 року по 27 квітня 2020 року працювала повний робочий день рентгенолаборантом рентгенологічного відділення в КЛПУ «Білозерська міська лікарня» (з урахуванням неодноразових реорганізацій), про що містяться відповідні записи у трудовій книжці, які також підтверджені довідкою Комунального некомерційного підприємства «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» від 30 червня 2025 року №1055. На переконання позивача, відповідач 1, відмовляючи у призначенні пенсії за віком за Списком №1 не врахував всіх обставин, що мають значення для вирішення питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та як наслідок прийняв необґрунтоване рішення про відмову у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 спірного періоду її роботи рентгенолаборантом рентгенологічного відділення.
З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
ГУ ПФУ у Волинській області у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.35-36). В обґрунтування цієї позиції вказав, що 01 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, яка після реєстрації відповідно до принципу екстериторіальності була розглянула ГУ ПФУ у Волинській області. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 15 вересня 2010 року по 27 квітня 2020 року зазначені в довідці від 30 червня 2025 року №1055, оскільки вказана довідка не відповідає додатку №5 передбаченого пунктом 20 Порядку №637, а також відсутні накази про проведення атестації робочих місць. Так, вказана довідка містить інформацію лише про період роботи, посаду позивача та номер списку до якого відноситься ця посада, однак не містить всієї необхідної для призначення пенсії інформації, зокрема, не зазначено характер виконуваної роботи, а також відсутні документи на підставі яких видана довідка №1055. Невідповідність довідки від 30 червня 2025 року №1055 встановленому законодавством формату у поєднанні з відсутністю наказів про проведені атестації робочих місць унеможливлює зарахування періоду роботи з 15 вересня 2010 року по 27 квітня 2020 року відповідно до вказаної довідки до пільгового стажу.
Відповідач 1 вважає, що його рішення є законним та підстави для його скасування відсутні.
Відповідач 2 відзив на позов не подав.
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01 липня 2025 року через вебпортал Пенсійного фонду України звернулася із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.50). Відповідно до принципу екстериторіальності заява позивача була розглянута ГУ ПФУ у Волинській області.
Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 08 липня 2025 року №057350009618 (а.с.15) відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю пільгового стажу передбаченого пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV. Відповідно до наданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком №637 (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, ОК-5, трудова книжка, диплом, довідка про стаж роботи) страховий стаж складає 29 років 11 місяців 1 день, пільговий стаж відсутній. До страхового стажу враховано всі періоди роботи. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 15 вересня 2010 року по 27 квітня 2020 року згідно з довідкою від 30 червня 2025 року №1055, оскільки довідка не відповідає додатку №5 вимогам пункту 20 Порядку №637, а також відсутні накази проведення атестації робочих місць (від 10 листопада 2009 року №486, від 01 грудня 2014 року №388, від 13 грудня 2019 року №255).
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернулася до суду з цим адміністративним позовом.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України встановлено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон №1058-IV.
Стаття 1 Закону №1058-IV передбачає, що пенсія – щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Частиною першою статті 9 Закону №1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років.
Поряд з тим пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників передбачена статтею 114 Закону №1058-IV.
Так, згідно з частиною першою статті 114 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За приписами пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що призначення пенсії за віком на пільгових умовах є додатковою соціальною гарантією для осіб, які зокрема виконували певні професійні функції на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.
З рішення ГУ ПФУ у Волинській області 08 липня 2025 року №057350009618 вбачається, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 15 вересня 2010 року по 27 квітня 2020 року згідно із довідкою від 30 червня 2025 року №1055, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку №5 Порядку №637, а також відсутні накази проведення атестації робочих місць.
Суд не погоджується із вказаною підставою відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з огляду на таке.
Статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (Закон №1788-ХІІ) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За приписами пунктів 1-2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Звертаючись до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, позивачем було надано, зокрема трудову книжку, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 (у межах спірного періоду, а.с.17-18) ОСОБА_1 з 15 вересня 2010 року була переведена на посаду ретгенолаборанта рентгенологічного відділення КЛПУ «Білозерська міська лікарня» з повним робочим днем (запис №6, наказ №103 від 15 вересня 2010 року); КЛПУ «Білозерська міська лікарня» відповідно до рішення Добропільського міськвиконкому від 16 листопада 2011 року №6/16-51 реорганізована в Комунальний лікувально-профілактичний заклад (КЛПЗ) «Центр первинної медико-санітарної допомоги»; 31 травня 2013 року звільнена по переводу до КЛПЗ «Білозерська міська лікарня» (наказ від 31 травня 2013 року №58); 01 червня 2013 року прийнята ретгенолаборантом на 1,0 ставки (наказ від 31 травня 2013 року №35); КЛПЗ «Білозерська міська лікарня» реорганізована шляхом приєднання до Комунальної установи охорони здоров`я «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» з 01 січня 2014 року; 01 січня 2014 року зарахована ретгенолаборантом рентгенологічного відділення (наказ від 02 січня 2014 року №8); 03 червня 2019 року Комунальний заклад охорони здоров`я «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» реорганізована шляхом перетворення в Комунальне некомерційне підприємство «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» (розпорядження Донецької обласної державної адміністрації від 22 жовтня 2018 року №2281/5-18); 27 квітня 2020 року звільнена за власним бажанням відповідно до статті 38 Кодексу законів про працю України (наказ від 24 квітня 2020 року №175-к).
При цьому слід зауважити, що записи про спірний період роботи не містять в собі виправлень, здійснені у послідовності та відповідності дати з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис. 
Питання призначення пенсій на пільгових умовах за Списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731; далі – Порядок №383).
Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (приклади у додатках 1, 2).
Пунктом 10 Порядку №383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.
Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які були чинні у спірний період роботи позивача з 15 вересня 2009 року по 27 квітня 2020 року (дата звернення із заявою про призначення пенсії), затверджені: постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 (діяв з 16 січня 2003 року по 01 серпня 2016 року), постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461 (з 03 серпня 2016 року).
Розділом XIX визначено, що до Списку №l віднесено категорію: рентгенолаборанти, y тому числі у рентгеноопераційних, ангіографічних флюорографічних кабінетах (Постанова №36); молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок) (Постанова №461).
Відтак, професія позивача належить до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
З довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30 червня 2025 року №1055 (а.с.19,48) слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно працювала у Комунальному некомерційному підприємстві «Добропільська лікарня інтенсивного лікування»: 15 вересня 2010 року переведено на посаду рентгенолаборанта рентгенологічного відділення з повним робочим днем (наказ по КЛПУ «Білозерська міська лікарня» від 15 вересня 2010 року №103); з 27 квітня 2020 року звільнено за власним бажанням, статті 38 Кодексу законів про працю України (наказ по КНП «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» від 24 квітня 2020 року №175-к). 
За період роботи в КНП «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» перебувала у відпустках без збереження заробітної плати: з 24 листопада 2014 року по 07 грудня 2014 року тривалістю 14 календарних днів (наказ від 06 листопада 2014 року №103-о); з 23 квітня 2015 року по 27 квітня 2015 року тривалістю 5 календарних днів (наказ від 14 квітня 2015 року №38-о); з 20 липня 2016 року по 29 липня 2016 року тривалістю 10 календарних днів (наказ від 05 липня 2016 року №50-о); з 06 липня 2018 року по 13 липня 2018 року тривалістю 8 календарних днів (наказ від 22 червня 2018 року №76/1-к); з 10 червня 2019 року по 14 червня 2019 року тривалістю 5 календарних днів (наказ 31 травня 2019 року №165-к); з 26 вересня 2019 року по 04 жовтня 2019 року тривалістю 9 календарних днів (наказ від 13 вересня 2019 року №119-к).
Тут же зазначено, зокрема, що дана професія передбачена Списком №1 розділ ХІХ, яка має право на державну пенсію на пільгових умовах згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461, а також постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36.
Атестація робочих місць по лікарні Список №1 та Список №2: наказ від 02 січня 1995 року №1-а по Добропільській ЦРЛ; наказ від 22 грудня 1999 року №348 по Добропільській ЦРЛ; наказ від 18 листопада 2004 року №425 по КЛПЗ «Добропільська ЦРЛ»; наказ від 10 листопада 2009 року №486 по КЛПЗ «Добропільська ЦМЛ»; наказ від 01 грудня 2014 року №388 по КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ»; наказ від 13 листопада 2019 року №255 по КНП «Добропільська ЛІЛ».
Також наведені відомості щодо реорганізацій медичного закладу, в якому працювала позивач у межах спірного періоду: КЛПУ «Білозерська міська лікарня» з 18 лютого 2008 року перейменовано на комунальний лікувально-профілактичний заклад «Білозерська міська лікарня» на підставі рішення Добропільської міської ради від 21 грудня 2007 року №5-28/8. Комунальний лікувально-профілактичний заклад «Білозерська міська реорганізовано шляхом приєднання до комунального закладу охорони здоров`я «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» на підставі рішення обласної ради від 14 листопада 2013 року №6/25-636. Комунальний заклад охорони здоров`я «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» з 03 червня 2019 року реорганізовано шляхом перетворення в Комунальне некомерційне підприємство «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» на підставі розпорядження Донецької обласної військово-цивільної адміністрації, Донецької обласної державної адміністрації від 22 жовтня 2018 року №1281/5-18.
Відтак, суд відхиляє доводи відповідача про те, що довідка від 30 червня 2025 року №1055 не відповідає встановленим вимогам, оскільки усі необхідні відомості у цій довідці відображені.
Стосовно неврахування спірних періодів роботи позивача за Списком №1 з підстав відсутності наказів підприємства про атестацію робочих місць, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами правці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (набула чинності 21 серпня 1992 року, далі– Порядок № 442) атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно з приписами пункту 3 Порядку №442 атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.
Відповідно до пункту 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Згідно пунктів 8 та 9 Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому, особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Крім того, з аналізу зазначених правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.
У матеріалах справи наявні копії повідомлень, наданих ОСОБА_1 , про те що вона дійсно працювала в Комунальному закладі охорони здоров`я «Добропільська лікарня інтенсивного лікування», Комунальному некомерційному підприємстві «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» на посаді рентгенолабаранта, рентгенолабаранта рентгенологічного відділення (а.с.42 зворот,43). Вказані повідомлення місять посилання на накази по медичному закладу про атестацію робочих місць за умовами праці, які надають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 (наказ від 01 грудня 2014 року №388, від 13 листопада 2019 року №255).
За викладених обставин, відсутність наказів про атестацію робочих місць не є підставою для незарахування позивачу до пільгового стажу роботи періоду її роботи з 15 вересня 2010 року по 27 квітня 2020 року на посаді ретгенолаборанта рентгенологічного відділення.
При цьому суд вважає, за необхідне вказати, що згідно з частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Відтак, у разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами. 
Однак, як встановлено судом, відповідачем 1 не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити пільговий стаж позивача.
Таким чином, на думку суду, у ГУ ПФУ у Волинській області були відсутні підстави для відмови у зарахуванні до пільгового стажу спірного періоду роботи ОСОБА_1 .
Відтак, період роботи позивача з 15 вересня 2010 року по 27 квітня 2020 року має бути зарахований до пільгового стажу за Списком №1.
З урахуванням обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що ГУ ПФУ у Волинській області, не зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 позивача спірний період, і відповідно відмовивши у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, що визначені чинним законодавством. За таких умов, рішення відповідача 1 від 08 липня 2025 року №057350009618 є протиправним та належить до скасування.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ у Київській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, суд зазначає таке.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року у справі №204/362/17 вказано, що єдиним органом, до повноважень якого належить вирішення питання щодо наявності чи відсутності у особи права на призначення пенсії, є територіальний орган Пенсійного фонду, до якого особа звернулася із відповідною заявою. При цьому за наслідками розгляду заяви пенсійний орган повинен прийняти відповідне рішення, яке повинно бути вмотивованим. У цій же справі Верховний Суд вказав, що суд як орган, уповноважений виключно на перевірку законності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, позбавлений можливості приймати таке рішення, оскільки це буде свідчити про перебирання на себе судом повноважень, наданим виключно органам Пенсійного фонду.
Таким чином, за відсутності правової оцінки, наданої територіальним органом Пенсійного фонду України щодо наявності усіх умов для надання позивачу пенсії, суд позбавлений у межах цієї справи можливості дійти категоричного висновку про наявність/відсутність у позивача права на призначення вказаної пенсії. Суд зауважує, що призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії в силу Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію щодо призначення (переведення) позивачу пенсії за віком.
При вирішенні даного спору судом також враховано, що заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Волинській області. Оскільки суд дійшов висновку про протиправність рішення від 08 липня 2025 року №057350009618, яке було прийняте відповідачем 1, то дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії за віком, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ у Волинській області. Отже, позовні вимоги до ГУ ПФУ у Київській області заявлені безпідставно.
Отже, урахуванням встановлених обставин справи та норм чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 08 липня 2025 року №057350009618 про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання відповідача 1 зарахувати позивачу до пільгового стажу період роботи з 15 вересня 2010 року по 27 квітня 2020 року згідно із довідкою від 30 червня 2025 року №1055, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01 липня 2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду, про відмову у задоволенні решти позовних вимог.
Згідно з частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
У зв`язку із задоволенням позову частково на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Волинській області необхідно стягнути судовий збір у сумі 807,47 грн, сплата якого підтверджується квитанцією від 28 листопада 2025 року №6056-7504-2071-4911, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.13, 25).
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Саєнка Андрія, будинок 10, ідентифікаційний код юридичної особи 22933548) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 08 липня 2025 року №057350009618 про відмову в призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 15 вересня 2010 року по 27 квітня 2020 року згідно із довідкою від 30 червня 2025 року №1055, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01 липня 2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини другої статті 114 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 807,47 грн (вісімсот сім грн 47 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк