Справа № 214/9533/25 
2/212/4004/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу к складі: головуючого судді - Шевченко Л.В., за участю секретаря судового засідання - Чуприни Я.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у місті Кривому Розі, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

 
29.10.2025 року до суду за підсудністю, визначеною ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.12.2025 року, надійшла вищезазначена цивільна справа.
В обґрунтування позову позивач вказує, що ОСОБА_1 завернулась до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.
14.08.2024 року відповідачка уклала з банком кредитний договір АВН0СТ155101723650232468, щодо надання кредиту в розмірі 47 300,00 грн. строком на 36 місяців (до 13.08.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 55,0% щорічно та комісії розмірі 0,00 грн.
Станом на 25.09.2025 року заборгованість ОСОБА_1 за даним кредитним договором складає 50 030,44 грн., яка складається з 41 395, 47 грн. – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 8210, 26 – загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 грн – загальний залишок заборгованості за комісією; 424,71 грн. – загальний залишок заборгованості за пенею. 
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 04.11.2025 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 19.11.2025 року прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 17.12.2025, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 17.12.2025 року розгляд справи відкладено на 15.01.2026 року.
12.02.2026 року ухвалою суду призначено заочний розгляд даної цивільної справи.
12.02.2026 року заочним рішенням суду було задоволено позовні вимоги позивача.
03.03.2026 року представником відповідача через «Електронний суд» було направлено заяву про перегляд заочного рішення суду.
06.03.2026 року ухвалою суду було прийнято заяву про перегляд заочного рішення.
18.03.2026 року ухвалою суду заяву представника відповідача було задоволено, скасовано заочне рішення суду та призначено справу до розгляду на 23.04.2026 року.
В судове засідання представник позивача не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки невідомо. Клопотань до суд не надходило.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.
Представник відповідача до суду не з`явився, проте через канцелярію суду надала пояснення до справи, де зазначає, щодо складових частин кредитного № ABH0CT155101723650232468 від 14.08.2024 року, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 : договору Згідно сьомого абзацу п. 18. Заяви про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101723650232468 від 2024-08-14 року, ця Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті банку: www.a-bank.com.ua, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. При цьому зазначає, що до позовної заяви Позивач взагалі не надав копію Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», до яких приєдналася Відповідач згідно Заяви Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку. А надана Позивачем Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» датована 14.08.2019 року надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101723650232468 підписана 14.08.2024 року. 
У позові Позивач посилається на Паспорт споживчого кредиту від 14.08.2024 року, але він не може вважатися частиною кредитного договору з огляду на правову позицію Верховного Суду. Згідно правової позиції ВС, викладеній у постанові ВС КЦС від 03 серпня 2022 року по справі № 156/268/21: «…Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. 
Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545 сво 20), при цьому відступив від висновку Верховного Суду про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом, викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569 св 20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573 св 20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707 св 19). Тому посилання в касаційній скарзі на неврахування судами постанови Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61 13569 св 20) є безпідставним, оскільки дана судова практика не є актуальною». Отже, єдиним доказом наявності зобов`язань ОСОБА_1 перед АТ «Акцент-Банк» за кредитним договором № ABH0CT155101723650232468 від 14.08.2024 року є Заява про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101723650232468 від 14.08.2024 року. Згідно вказаної Заяви Відповідачці надано кредит в розмірі 47 300 грн. строком на 36 місяців (тобто до 13.08.2027 року - п. 5 даної Заяви) зі сплатою процентів у розмірі 55% річних, розмір щомісячного платежу - 2730.82 грн. 
Щодо безпідставності дострокового стягнення заборгованості за споживчим кредитом: Кредит за кредитним договором № ABH0CT155101723650232468 від 14.08.2024 року є споживчим, що підтверджено у пункті 3 кредитного договору (мета отримання кредиту – придбання товару/ здійснення платежу/ оплата послуг). 10 червня 2017 року набрав чинності Закону України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Відповідно до ч. 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць , а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. 
Згідно правової позиції ВС, викладеній у постанові від 22 жовтня 2025 року по справі № 539/402/24: «Із аналізу частини третьої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» вбачається, що за умови затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, законодавець надав право кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. У тому випадку, якщо умовами договору про споживчий кредит передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту, останній зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, строку, протягом якого вони мають бути здійснені та усунути такі порушення у визначений кредитодавцем строк, з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Суд апеляційної інстанції конкретно в цій справі правильно встановив, що умовами даного конкретного кредитного договору не передбачено право кредитора на дострокове стягнення кредитних коштів, а Правила надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк», пунктами 2.3.4-2.3.7 яких визначено право кредитора на дострокове стягнення кредиту, не є складовою кредитного договору від 28 жовтня 2021 року № 3/4097964, так як відсутній підпис позичальника про його ознайомлення з Правилами надання споживчого кредиту, що узгоджується з правовими висновки, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Отже, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про те, що у даній справі відсутні правові підстави для дострокового стягнення споживчого кредиту за кредитним договором від 28 жовтня 2021 року № 3/4097964, строк виконання якого не настав ».
Звертають увагу суду на те, що Позивач не направляв та не надав суду доказів направлення Відповідачці вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за кредитним договором. Таку вимогу банк лише в позовній заяві обґрунтовує статтею 1050 ЦК України. Умовами Заяви про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101723650232468 від 14.08.2024 року (яка є кредитним договором) не передбачено право кредитора на дострокове стягнення кредитних коштів , а Умови та правила надання банківських послуг в АТ «А Банк» не є складовими кредитного договору № ABH0CT155101723650232468 від 14.08.2024 року, так як відсутній підпис позичальника про його ознайомлення з Правилами надання споживчого кредиту, що узгоджується з правовими висновки, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14 131цс19). 
Також підписаний Паспорт споживчого кредиту від 14.08.2024 року не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, що узгоджується з правовою позицією викладеній у постанові ВС КЦС від 03 серпня 2022 року по справі № 156/268/21. Тобто, паспорт споживчого кредиту від 17.07.2024 року не є складовою частиною кредитного договору № ABH0CT155101723650232468 від 14.08.2024 року. При цьому, згідно розрахунку заборгованості за кредитом, наданого Позивачем вбачається, що Відповідачка здійснювала погашення кредиту, останнє погашення 14.05.2025 року (додаток 5 до позовної заяви). Позовну заяву Позивач датував 25.09.2025 р. Тобто, до моменту подання позовної заяви Відповідач прострочила оплату 4 платежів згідно графіку. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором № ABH0CT155101723650232468 від 14.08.2024 року становить 10 923,28 грн. (щомісячний платіж 2730,82 грн. х 4 місяці прострочки (червень 2025р., липень 2025 р., серпень 2025 р. та вересень 2025 р.).
Правові підстави для дострокового стягнення споживчого кредиту за кредитним договором № ABH0CT155101723650232468 від 14.08.2024 року, строк виконання якого не настав, відсутні

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що 14.08.2019 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с.6), а також підписала 22.09.2023 заяву про погодження використання удосконаленого електронного підпису (а.с.6-зворот).
Представник позивача надав паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» (а.с.7), а також надано підписану відповідачкем заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101723650232468 від 14.08.2024 року (а.с.8-9). Також, надано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки на день, з якою була ознайомлена відповідачка (а.с. 9-зворот – 10).
Надано розрахунок заборгованості за договором №АВН0СТ155101723650232468 від 14.08.2024 року, де зазначено, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 41 395,47 грн., залишок заборгованості за тілом кредиту - 38 117,89 грн., залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) – 3277,58 грн., загальний залишок заборгованості за процентами – 8210,26 грн., залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість – 641,94 грн., залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість – 7568,32 грн., заборгованість за пенею - 424,71 грн (а.с. 11-зворот).
Також, надано меморіальний ордер N TR.38820896.51291.65455 від 14.08.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 47300,00 грн.(а.с.12).
Крім того, надано виписку по кредиту станом на 25.09.2025 рік (а.с.12-зворот-13).

Оцінка суду.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
В силу ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно положень ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
Отже, аналізуючи ст. 205 та 207ЦК України, будь-який вид договору може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).
Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Представник відповідача у своїх поясненнях повідомляє суд про те, що єдиним доказом наявності зобов`язань ОСОБА_1 перед АТ «Акцент-Банк» за кредитним договором є Заява про надання послуги «Швидка готівка» і умовами заяви про надання послуги «Швидка готівка» не передбачено право кредитора на дострокове стягнення кредитних коштів. Згідно вказано Заяви відповідачці надано кредит в розмірі 47 300,00 грн., строком на 36 місяців, тобто до 13.08.2027 року. Даний факт відповідач та представник відповідача не оспорюють.
Суд звертає увагу відповідача та представника відповідача на те, що у п.18 вказано: «підтверджує на погоджуюсь, що до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщенні за посиланням: www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, у повному об`ємі відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанія», також у цьому пункті зазначено, що клієнту «погоджується отримувати примірник договору шляхом його надсилання на мою електронну скриньку, а у разі відсутності такої скриньки, отримати у SMS- повідомленні у вигляді гіперпосилання для самостійного завантаження або для повторного отримання примірника звернутись до Банку через дистанційні канали обслуговування». Вказану заяву, де зазначений вищевказаний пункт було підписано ОСОБА_1 . 
Тобто, позивач у заяві інформує клієнта про можливість отримати договір у електронній формі вказуючи способи для ознайомлення, або також наявна можливість звернутись до Банку через дистанційні канали обслуговування. У ОСОБА_1 можливість ознайомитись з умовами договору була, ба більше, остання підписала Заяву на надання послуги «Швидка готівка № №АВН0СТ155101723650232468 від 2024-04-14 року, тобто була ознайомлена з вищезазначеними пунктами.
Суд ознайомився з електронним договором, на який посилався позивач і у ньому зазначено наступне: 
«5.4. Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов`язань в цілому або в певній Банком частці у разі невиконання Клієнтом та / або Довіреною особою Клієнта зобов`язань за Договором»;
«6. Які наслідки несвоєчасної сплати щомісячного платежу? 
6.1. Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати Щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін відповідно до цих Правил. 
6.2. При порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. 
6.4. У разі виникнення прострочених зобов`язань за Договором Банк має право вимагати сплати Клієнтом штрафу та / або пені у розмірі: 50 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу повністю або частково на суму від 100 грн; 100 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше; 500 грн + 5% від суми загальної заборгованості, у разі непогашення протягом 60 календарних днів простроченого по сплаті обов`язкового щомісячного платежу за карткою із порушеним строком більше ніж на 30 днів. 
6.5. При здійсненні прибуткової операції Банк направляє суму такої операції в погашення Заборгованості за Договором або враховує, як переплату. 
6.6. Погашення заборгованості Клієнта за Договором здійснюється за рахунок коштів, що надходять на рахунок Клієнта у наступному порядку: 6.6.1. Прострочений мінімальний платіж за минулі періоди: 1. Основна сума боргу; 2. Нараховані проценти; 6.6.2. Поточний мінімальний платіж (який повинен буде сплачений до 23.55 останнього дня місяця): 1. Основна сума боргу; 2. Нараховані проценти. 6.6.3. Штраф. 6.6.4. По договорах, відкритих до 10.06.2017 р.: - штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків - фіксована сума 50 або 100 грн; - прострочені відсотки; - прострочений кредит; - нараховані відсотки (в складі обов`язкового платежу); - тіло кредиту. 
6.7. У випадку, якщо Клієнт має заборгованість по сплаті більше ніж одного Обов`язкового щомісячного платежу (тобто, по сплаті процентів та/або частини кредиту), погашення його грошових зобов`язань, за такими Обов`язковими щомісячними платежами, відбувається згідно строків виникнення заборгованості Клієнта, починаючи з найдавнішого (за строком виникнення) обов`язкового платежу і включно до поточного обов`язкового щомісячного платежу, дотримуючись черговості погашення, вказаної у цьому пункті, стосовно кожного окремого Обов`язкового щомісячного платежу. У випадку переказу/перерахування грошових коштів на погашення будь-яких грошових зобов`язань Клієнта за Договором з порушенням в зазначеної черговості, Банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли в рахунок погашення таких грошових зобов`язань, відповідно до зазначеної черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок. 
6.8. Відсотки, нараховані на суму Кредиту, наданого для розрахунків по операціях, які Клієнт оскаржує, не підлягають поверненню Клієнту. 
6.9. За порушення строків сплати Обов`язкового щомісячного платежу Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах , що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в Тарифах , нараховуються від суми кредитної заборгованості (в т.ч. простроченої суми кредиту) з моменту виникнення Заборгованості під час дії Пільгового періоду за карткою, внаслідок не внесення Обов`язкового щомісячного платежу в повному обсязі, або за кожен календарний день поточного календарного місяця, в якому Клієнт своєчасно не вніс Обов`язковий щомісячний платіж за звітний місяць після закінчення дії Пільгового періоду за карткою. При цьому Сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього Договору та/або зміною процентної ставки за Договором, що здійснюється Банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до Договору не потребується. 
6.10. У разі усунення Клієнтом вищезазначених порушень процентна ставка за користування Кредитом встановлюється у розмірі базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах. 
6.11. У разі порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся Заборгованість за Кредитом вважається простроченою (Істотне порушення Клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої Заборгованості Банк нарахувує, а Клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50 % від суми, отриманого Клієнтом Кредиту. 
6.12. У разі, якщо клієнт допускає наявність простроченої заборгованості на картці протягом більше ніж 90 днів, Банк має право призупинити здійснення розрахунків по Картці (заблокувати Картку) і або визнати Картку недійсною з першого дня виникнення прострочки. Після погашення Заборгованості, Банк має право закрити Клієнту Картку і розірвати з Клієнтом Договір в односторонньому порядку»/
Тобто, за вказаним посиланням позивачем www.a-bank.com.ua/terms наявний договір і умова про дострокове розірвання договору через неналежне виконання відповідачем наявне.
Тож, доводи представника відповідача про відсутність умов для дострокового розірвання договору судом відхиляються.
Також, у своїх поясненнях представник відповідача повідомляє, що сума заборгованості за кредитним договором становить 10 923,28 грн. (щомісячний платіж 2730,852 грн.*4 місяці прострочки (червень 2025, липень 2025 року, серпень 2025 року та вересень 2025 року).
Відповідач та представник відповідача повідомляють про те, що погоджуються з сумою частково, а саме в розмірі 10 923,28 грн., оскільки відповідачка здійснювала платежі у сумі 2730,82 грн для погашення кредиту.
Суд звертає увагу на те, що у п. 8 ч.3 ст. 178 ЦПК України визначено, що відзив повинен містити: обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання; заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Проте, ні у відзиві, який було направлено до суду 29.01.2026 року, ні у додаткових поясненнях від 20.04.2026 року не надано доказів, контр розрахунку, де б було зазначено яким чином рахувалась заборгованість відповідачем з урахуванням умов договору, які були підписані останнім.
Натомість, у позовній заяві в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованість відповідача за договором №АВН0СТ155101723650232468 від 2024-04-14, укладено між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та клієнтом ОСОБА_1 станом на 25.09.2025 року, і у вказаному розрахунку в колонці «сплачено загально» та визначено дату операції за розрахунками обліку заборгованості сплату відповідачем : 14.09.2024 – 2730,82 грн., 14.10.2024 – 2730,82 грн., 14.11.2024 – 2730,82 грн., 14.12. 2024 – 2730,82 грн., 14.01. 2024 – 2730,82 грн., 14.02.2025 – 2730,82 грн., 14.03.2025 – 2730,82 грн., 14.04.2025 – 2730,82 грн., 14.05.2025 – 2730,82 грн., 16.06.2025 – 81,16 грн. Враховуючи здійснені платежі відповідачем, позивач у своєму розрахунку зазначає, що залишок заборгованості за тілом кредиту становить 38 117,89 грн., 3277,58 грн.- залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений), 8210,26 грн.- залишок заборгованості за процентами, 641,94 грн. - залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість, 7568,32 грн. – залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість, 0,00 грн. – заборгованість за комісію, 424,71 грн. – заборгованість за пенею, а разом 50 030,44 грн.
Відповідач та представник відповідача не надали контррозрахунку щодо тіла кредиту, з врахуванням погоджених з відповідачем відсотків, пені, або ж навпаки докази та обставини, які б підтвердили необґрунтованість нарахувань, а тому суд, перевіривши розрахунки позивача, погоджується з доводами останнього.
За наведених умов суд вважає, що між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язалася прийняти грошові кошти та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повного повернення вказаних грошових сум кредитору у вигляді тіла кредиту або відсотків матеріали справи не містять.
Суд приходить до висновку, що між позичальником та кредитором було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, в тому числі щодо сплати процентів.
Кредитний договір підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору; не оспорювала кредитний договір в частині або в цілому, кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; кредитний договір містить інформацію щодо загальної вартості кредиту .
Отже, підписавши кредитний договір, відповідач посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів. 
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. 
Таким чином, позов слід задовольнити і стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 50 030,44 грн., яка складається з 41 395, 47 грн. -загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 8210, 26 грн – загальний залишок заборгованості за процентами; 424,71 грн. – загальний залишок заборгованості за пенею.
Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, а саме 2 422 грн. судового збору.
На підставі ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

 
Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 50 030,44 грн., що складається з наступних сум: 41 395,47 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 8210,26 грн. - заборгованість за простроченими процентами: 424, 71 грн – пеня.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір у розмір 2 422,40 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 23 квітня 2026 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», місцезнаходження за адресою: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ЄДРПОУ 14360080, МФО 307770, рахунок НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн – НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Л. В. Шевченко