П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 569/18169/24
Провадження № 22-ц/4815/283/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчук Н. М.,
суддів: Боймиструка С. В., Гордійчук С. О. 

учасники справи:
позивач – Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Велтлінер»
відповідач – ОСОБА_1 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Моторне
(транспортне) страхове бюро України

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Велтлінер» на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2025 року у складі судді Комзюк А.Ф., постановлене в селищі Рокитне Рівненської області о 12 годині 30 хвилин, повний текст рішення складено 17 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Приватне акціонерне товариство «Велтлінер» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача – Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення матеріальної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 30 серпня 2022 року о 15:20 год по вул. Київській, 40а в м. Рівному, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mercedes-Benz E250», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , де мало місце зіткнення з автомобілем марки «BMW X6/KV41/CAW50000», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «BMW X6/KV41/CAW50000», державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження. 04.06.2022 року між ПрАТ «СК «Велтлінер» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу КА № 137174. Страхувальник надав позивачу Заяву-повідомлення про пошкодження автомобіля «BMW X6/KV41/CAW50000», державний номерний знак НОМЕР_2 , та інші документи, що підтверджують факт настання страхового випадку. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 09.09.2022 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.. Відповідно до Платіжного доручення № 7231 від 12.10.2022 року, платіжного доручення № 6984 від 09.09.2022 року, рахунку-фактури №2820 від 11.10.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW X6/KV41/CAW50000», державний номерний знак НОМЕР_2 , склала 107 868,00 грн.. Страховим актом №210/22-КАСКО від 09.09.2022 року та Страховим актом до Договору страхування №КА №137174 подію ДТП та завдання шкоди страхувальнику, визнано страховим випадком та прийнято рішення про виплату відшкодування страхувальнику у розмірі 107868 грн. Відповідно до бухгалтерської довідки від 23.11.2022 року було проведено взаємозалік належної суми в розмірі 49 393,00 грн. на підставі п. 31.16 Договору страхування від 09.09.2022 року страхового відшкодування (страховий акт №210/22-КАСКО від 09.09.2022 р.) з розміром несплаченої частини страхового платежу по договору страхування, що підтверджується операцією №416 від 09.09.2022 року. Інша частина страхового відшкодування в сумі 58 475, 00 грн., була сплачена ФОП ОСОБА_4 , що підтверджується платіжним дорученням №6984 від 09.09.2022 року. На дату настання ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes-Benz E250», державний номерний знак НОМЕР_1 , не була застрахована, що підтверджується роздруківкою з сайту МТСБУ. У зв`язку із відшкодуванням позивачем третій особі шкоди завданої відповідачем, позивач набув право регресу до відповідача в сумі 107 868,00 грн. Посилаючись на норми статей 1166,1187,1191 Цивільного кодексу України, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 107 868,00 грн. та судові витрати.
Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2025 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Велтлінер» матеріальну шкоду у розмірі 58 475,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1641,48 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати на правничу допомогу в розмірі 1000,00 гривень.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом правом особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом та обґрунтоване тим, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Велтлінер» виплатило страхове відшкодування ОСОБА_3 за договором страхування наземного транспорту та у зв`язку з цим набуло права зворотної вимоги до винної особи. Часткове задоволення позовних вимог зумовлено тим, що фактично сплачена позивачем сума страхового відшкодування становить 58 475,00 грн, а 49 393,00 грн. було зараховано в рахунок несплаченого страхового платежу (взаємозалік) та не може вважатися виконання грошового зобов`язання в розумінні ст.993 ЦК України, а тому право регресної вимоги у позивача виникло на фактично виплачену суму страхового відшкодування, а саме на 58 475,00 грн..

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Велтлінер» оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що правильно посилається на страховий акт № 210/22-КАСКО від 09.09.2022 року, бо саме він є письмовим документом, який підтверджує рішення страхової компанії по страховому випадку, в нашому випадку це рішення про виплату страхового відшкодування, сума якого склала 107868,00 грн., з яких страхового відшкодування 49393,00 грн. – проведено взаємозалік належної суми страхового відшкодування з розміром несплаченої частини страхового платежу з урахуванням п.31.16 Договору страхування від 04.09.2022 року, безготівково; 58475, 00 грн. страхового відшкодування визначено на безготівкове перерахування ФОП ОСОБА_4 , як страхову відшкодування за ремонт «BMW X6/KV41/CAW50000», державний номерний знак НОМЕР_3 , згідно рахунку №208 від 05.09.2022 року. Зазначає, що у даній справі страховик виконав своє грошове зобов`язання перед страхувальником повністю – на суму 107 868,00 грн, адже частина цього зобов`язання (49 393,00 грн) була виконана шляхом зарахування зустрічних вимог на підставі умов договору страхування (п. 31.16), що підтверджується бухгалтерською довідкою від 23.11.2022 року. Покликається на ч.1 ст.602 ЦК України, якою передбачено, що зобов`язання також припиняється зарахуванням зустрічних вимог за правочином, тобто законодавство України чітко визнає взаємозалік зустрічних однорідних вимог повноцінним способом припинення грошових зобов`язань, який за своїми правовими наслідками є абсолютно рівноцінним безпосередній грошовій виплаті. Вважає помилковим висновок суду про те, що 49 393,00 грн. не є фактичними витратами страховика, не ґрунтується на нормах права та суперечить встановленим обставинам справи, та доводить, що страховик має безумовне право регресної вимоги до винуватця ДТП у розмірі 107 868,00 грн., а тому сума у розмірі 49393, 00 грн. також має бути стягнена на користь позивача. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови від стягнення відшкодування майнової шкоди у розмірі 49 393,00 грн. й ухвалити нове рішення, в цій частині, яким задовольнити позовні вимоги позивача ПрАТ «Велтлінер» та стягнути з відповідача 
ОСОБА_1 кошти у розмірі 49 393,00 грн..

У поданому на апеляційну скаргу відзиві Моторне (транспортне) страхове бюро України пояснює, що у даній справі не має обов`язку по відшкодуванню шкоди: яка полягає у фактичних витратах на проведення ремонту; яка визначена з порушенням вимог належної процедури; яка визначена неналежним суб`єктом (не МТСБУ); яка визначена з порушенням права МТСБУ на огляд пошкодженого майна та самостійне визначення МТСБУ розміру заподіяної шкоди; яка включає фізичний знос; про факт заподіяння якої повідомлено МТСБУ в порушення строку звернення до МТСБУ з майновими вимогами (1 рік), що, у свою чергу, унеможливлює настання цивільно-правової відповідальності МТСБУ перед потерпілою особою чи позивачем. Просить врахувати цю позицію при апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 30 серпня 2022 року о 14 год. 00 хв в м.Рівне, по вул.Київська,40 а водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_1 не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не зреагувала на її зміну, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом BMWX6 д.н.з. НОМЕР_5 , який рухався по переду. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/12933/22 від 09.09.2022, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. Постанова набрала законної сили 20.09.2022 року.
Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАР №5828376 від 30.08.2022 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП, що 30.08.2022 будучи учасником ДТП не мала діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, накладено штраф в розмірі 425 грн..
Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, встановлений постановою суду від 09 вересня 2022 року факт ДТП, внаслідок якої транспортний засіб «BMW X6», реєстраційний номер НОМЕР_5 , отримав механічні пошкодження та вина водія транспортного засобу «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_1 є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню.
04 червня 2022 року між ПрАТ «СК «Велтлінер» та ОСОБА_3 було укладено Договір КА № 137174 добровільного страхування наземного транспортного засобу «BMW X6», державний номерний знак НОМЕР_3 .

Відповідно до п.8.4.1. п.8 договору страхування, страховим випадками є знищення, пошкодження або втрата транспортного засобу, причепів та напівпричепів, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок наступних ризиків: дорожньо-транспортна пригода (п.8.1.), стихійні лиха та інші випадкові події (п.8.2.), протиправні дії третіх осіб (п.8.3.), та викрадення транспортного засобу під час його знаходження в будь якому місці в будь-який час.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

08 вересня 2022 року страхувальник ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «Велтлінер» із заявою про виплату страхового відшкодування згідно договору страхування наземного транспорту №137174 від 04.06.2022 року.

Згідно до страхового акта №210/22-Каско від 09.09.2022 до договору страхування №КА 137174 ПрАТ «СК «Велтлінер», визнано страховим випадком подію, яка мала місце 30.08.2025 року в м.Рівне по вул.Київська, 40а за участю транспортного засобу «BMW X6», реєстраційний номер НОМЕР_5 , де ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом марки засобу «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_4 , допустила зіткнення із застрахованим автомобілем. Сума страхового відшкодування визначено у розмірі 107 868,00 грн.

Зі змісту страхового акту №210/22-Каско від 09.09.2022 вбачається, що із суми 107 868,00 грн. страхового відшкодування проведено взаємозалік належної суми страхового відшкодування з розміром несплаченої частини страхового платежу з урахуванням п.31.16 Договору страхування від 04.09.2022, безготівково – 49 393,00 грн..
Суму 58 475, 00 грн. страхового відшкодування визначено на безготівкове перерахування ФОП ОСОБА_4 як страхове відшкодування за ремонт автомобіля «BMW X6/KV41/CAW50000», державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно рахунку №208 від 05.09.2022 року.

Звертаючись до суду з цим позовом, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Велтлінер» вказувало, що у зв`язку з відшкодуванням ним третій особі шкоди, завданої відповідачкою, набуло права регресу до останньої в розмірі 107 868,00 грн.. Саме на такій сумі, належній йому до стягнення, наполягає і в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта, який складається страховиком.

Згідно з ч.1 ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

ПрАТ «Страхова компанія «Велтлінер» визначило суму страхового відшкодування у розмірі 107868,00 гривень та у апеляційній скарзі доводить про неправомірну відмову місцевого суду у повному її стягненні. З такими доводами апелянта колегія суддів апеляційного суду не погоджується.
Як встановлено судом, фактично сплачена позивачем сума страхового відшкодування становить 58 475,00 грн. Сума 49393,00 грн. була зараховано в рахунок несплаченого страхового платежу (взаємозалік), що підтверджується належними платіжними документами, та не може вважатися виконанням грошового зобов`язання в розумінні ст.993 ЦК України. З огляду на наведене, право регресної вимоги у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Велтлінер» виникло на фактично виплачену суму страхового відшкодування, тобто на 58 475,00 грн. Такий висновок узгоджується із положеннями ст.27 Закону України «Про страхування» та ч.1 ст.993 ЦК України, згідно яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування переходить право вимоги у межах фактичних витрат.
В розумінні вищезазначених норм не є фактичними витратами 49 393,00 гривень, які були зараховані в рахунок несплаченого страхового платежу страхувальником, і про стягнення яких заявлено апелянтом.
Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. 

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, частково задовольнивши позовні вимоги, та постановив рішення з додержанням вимог норм матеріального та процесуального права, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Велтлінер» залишити без задоволення.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2025 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 березня 2026 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.
Судді: Боймиструк С. В.
Гордійчук С. О.