Дата документу 13.03.2026
Справа № 334/8881/25
Провадження № 2/334/534/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2026 року м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі: 
судді Бредіхіна Ю.Ю.,
за участю секретаря Іванової А.О.
представника відповідача – Димової О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» про визнання незаконними наказів та стягненні моральної шкоди,
установив:
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Позивач звернувся до суду із вимогою (з урахуванням заяви про зміну предмета спору від 18.12.2025 року) про визнання незаконними наказу від 16 липня 2025 р. №19-ук, наказу від 18 серпня 2025 р. №29-ук, наказ від 16 вересня 2025 р. №33-ук. «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни на ОСОБА_1 »., стягнення з відповідача 72 000 грн. моральної шкоди, а також судових витрат.
В обґрунтування своїх вимог вказав про те, що ОСОБА_1 , працює на посаді заступника начальника управління (з аналітично-правової роботи) юридичного управління Філія «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».
13.06.2022 р. наказом ВП ЗАЕС № 226-кз позивача звільнено на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул.
Постановою Верховного Суду від 29.01.2025 р. по справі 206/2208/22 визнано незаконним наказ ВП ЗАЕС № 226-кз та вирішено поновити позивача на роботі.
12.02.2025 р. наказом «Про поновлення на роботі за рішенням суду ОСОБА_2 та визначення йому робочого місця» ВП ЗАЕС № 1323-к.
Згідно з листом ВП ЗАЕС №21-1296/28-вих від 14.02.2025 р. ОСОБА_1 ознайомлено з наказом № 1323-к від 12.02.2025 р., а також запропоновано з`явитись 17.02.2025 р. о 10.00 год за адресою АДРЕСА_1 з документами на підтвердження ознайомлення з Правилами внутрішнього трудового розпорядку філії «ВП ХАЕС», Наказами філії «ВП ЗАЕС» «Про впорядкування організації та режиму роботи персоналу в умовах воєнного стану» від 16.08.2023 №21- 129-н та «Щодо зобов`язання працівників повідомляти про місце свого перебування» від 18.07.2024 р. № 527-к.
Також у листі міститься прохання надати інформацію щодо всіх актуальних засобів комунікації та місця фактичного проживання; заяву з банківськими реквізитами для зарахування заробітної плати; військово-облікові документи й довідку ВПО для забезпечення виконання «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженому постановою КМУ від 30.12.2022 р. №1487.
ОСОБА_1 у своїх заяв, адресованих ВП ЗАЕС повідомив про свої банківські реквізити для отримання заробітної плати, факт того, що він передав оригінал військово-облікового документу ВП ЗАЕС. Наказом відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» № 226-кз від 13 червня 2022 року він звільнений, а оригінали його паперової трудової книжки та військово – облікового документу залишились у ВП ЗАЕС, і не були повернуті, отже перебувають у розпорядженні (на зберіганні) у філії «ВП ЗАЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом».
В подальшому, ОСОБА_1 звернувся із заявою про надання інформації про кількість невикористаних ним днів щорічної відпустки станом на 17.02.2025 року, за період: з 16.07.2019 р. по 16.07.2020 р.; з 16.07.2020 р. по 16.07.2021 р.; з 16.07.2021 р. по 16.07.2022 р.; з 16.07.2022 р. по 16.07.2023 р.; з 16.07.2023 р. по 16.07.2024 р.; з 16.07.2024 р. по 17.02.2025 р., а також надання бланку заяви про надання відпустки.
19.02.2025 р. позивач звернувся до роботодавця з проханням надати йому з 24.02.2025 щорічну відпустку тривалістю 28 календарних днів (за період з 16.07.2020 по 16.07.2021) з виплатою матеріальної допомоги відповідно до спільного рішення роботодавця та профспілкового комітету.
Листом ВП ЗАЕС № 21-1483/03-вих від 20.02.2025 р. позивачу відмовлено у наданні відпустки.
Листом 21-5373/03-вих від 27.06.2025 р. «Про надання пояснень щодо порушення трудової дисципліни повторно» зазначено, серед іншого, що наказом від 25.02.2025 р. №1443-к (з яким позивач не ознайомлений) позивачу було продовжено графік роботи №1 зміна «П» (робота вдома) по 09.03.2025 р. та визначено робоче місце (місто Нетішин, «монтажне містечко» МУ-13, приміщення 7) з 10.03.2025 р. А також вимагається надання пояснень щодо ненадання довідки ВПО; військово-облікових документів або розписки працівників філії «ВП ЗАЕС» в їх отриманні; підстав визначення собі графіку роботи №1 зміна «П»; причин відсутності на робочому місці; які завдання позивач отримав безпосередньо від керівника та яка роботи ним виконувалась за період, починаючи з 25.06.2025 р. по дату отримання даного листа.
У поясненнях №28 від 27.06.2025 р. (на виконання вимог листа філії «ВП ЗАЕС» № 21-5373/03-вих від 27.06.2025), №29 від 30.06.2025 р. (на виконання вимог листа філії «ВП ЗАЕС» №21-5414/03-вих від 30.06.2025) позивач вкотре повідомив, що у зв`язку із відмовою у наданні мені щорічної відпустки та відпустки без збереження заробітної плати на час військового стану, він 25.06.25 з 08:00 год. приступив до роботи у філії «ВП ЗАЕС» АТ «Енергоатом» за встановленим наказом №1323-к від 12.02.2025 графіком роботи № 1 зміна «П» (робота вдома), за яким і продовжує працювати зараз (30.06.25). Усі необхідні документи, обґрунтування та вичерпні пояснення неодноразово надавалися позивачем у попередніх заявах.
Листом ВП ЗАЕС №21-5503/03-вих від 03.07.2025 р. «Про надання пояснень з приводу порушення трудової дисципліни повторно» позивачу зазначено, що після 10.03.2025 р. для нього не запроваджувався графік роботи №1 зміна «П» (робота вдома). Також, витребувані пояснення щодо ненадання довідки ВПО та військово-облікових документів або розписки працівників філії «ВП ЗАЕС» в їх отриманні; підстав визначення собі графіку роботи №1 зміна «П»; причин відсутності на робочому місці; які завдання позивач отримав безпосередньо від керівника та яка роботи ним виконувалась за період, починаючи з 25.06.2025 р. по дату отримання даного листа.
У поясненнях №30 від 03.07.2025 р. на виконання вимог листа філії «ВП ЗАЕС» № 21- 5503/03-вих від 03.07.2025 позивач повідомив, що у зв`язку із відмовою у наданні щорічної відпустки та відпустки без збереження заробітної плати на час військового стану, останній 25.06.25 з 08:00 год. приступив до роботи у філії «ВП ЗАЕС» АТ «Енергоатом» за встановленим мені наказом №1323-к від 12.02.2025 графіком роботи № 1 зміна «П» (робота вдома), за яким продовжує працювати зараз (03.07.25).
Наказом від 16 липня 2025 р. №19-ук ОСОБА_1 оголошено догану. Позивач вважає, що заявою №3 від 15.02.2025 р. він повідомив роботодавця про об`єктивну неможливість виконати дану вимогу, оскільки у процесі свого поновлення на роботі після першого незаконного звільнення, на підставі наказу В ЗАЕС № 465-к від 11 лютого 2022 року, керуючись розпорядженнями керівника юридичного управління ВП ЗАЕС, з метою отримання перепустки для проходження на своє робоче місце на прохідній №1, позивач оформив анкету на отримання допуску до особливих робіт і на прохідній №2 передав її до СФЗ та надав відповідним працівникам УПАГР оригінал військово-облікового документу для проведення роботи, пов`язаної з поновленням на роботі. У подальшому, наказом ВП ЗАЕС № 226-кз від 13 червня 2022 року позивач знову був незаконно звільнений, а оригінал його військово-облікового документу залишився у ВП ЗАЕС, і не був повернутий. Відтак, його вини у цьому немає. По-друге, позивач й не має передбаченого законодавством обов`язку надавати військово-обліковий документ під час поновлення на роботі за рішенням в суді. Так, при на роботі трудові відносини вважаються такими, що не припинялись.
Копію довідки ВПО (із застосунку Дія) № 3004-7501167745 від 29.07.2022 на двох аркушах позивачем долучено до листа з поясненнями № 8 від 18.02.2025 р. Про виконання цієї вимоги додатково свідчить те, що на підставі цієї довідки позивачу було надано відпустку без збереження заробітної плати як внутрішньо-переміщеній особі, а тому ця обставина, яка вказана в оскаржуваному наказі є неправдивою.
стосовно відсутності, починаючи з 25.06.2025, на визначеному працівнику місці роботи (м. Нетішин, «монтажне містечко» МУ-13, приміщення 7) без поважних причин, позивач зазначає, що його не ознайомлено з наказом від 25.02.2025 № 1443-к про внесення змін до наказу від 12.02.2025 № 1323-к. Саме цей розпорядчий документ містить норми, обов`язкові до виконання та якими визначено робоче місце позивача. Ні засобами поштового зв`язку (на адресу електронної пошти), ні іншим чином роботодавець не довів його зміст до відома позивача.
Також, в порушення ч. 1 ст. 235 КЗпП України не відбулось реального поновлення позивача на займаній посаді. Відповідно до ч. 1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Позивач наразі працює на неіснуючій посаді, що не може вважатися належним поновлення на роботі. Відповідач не вніс посаду позивача у штатний розпис, не визначив посадові обов?язки, не надає завдання та роботу, в наказі про поновлення відразу змінив графік роботи, режим роботи, місце роботи, перевів у іншу місцевість, змінив підпорядкування ПВТР іншої філії – тобто це уже зовсім інша робота, а ніж та, що була до звільнення.
Наведене, у свою чергу, зумовлює незаконність оголошеної догани.
Крім того, позивач вказує на те, що неявка працівника на незаконно змінене робоче місце не може вважатися прогулом.
Верховний Суд в постанові від 05.10.2022 року по справі №279/1345/21 зазначив, що «невихід працівника на роботу у зв`язку з незаконним переведенням не можна вважати прогулом без поважних причин».
Крім всього іншого, вважає дії роботодавця щодо переведення позивача на роботу в іншу місцевість, видання наказів з вимогами, які неможливо виконати, надання пояснень щодо порушення трудової дисципліни з одних й тих самим підстав, дискримінаційними. З цією метою в описовій частині позовної заяви детально наведено зміст листування між позивачем та відповідачем. За допомогою наведеного можна прослідкувати погано прихований умисел на звільнення позивача шляхом здійснення психологічного та економічного тиску на останнього.
У даній справі проявом мобінгу є дії (бездіяльність) відповідача, які виражаються у наступному:
1) створення стосовно позивача напруженої, ворожої, образливої атмосфери – погрози – зустріч 25.02.2025 о 13-50 год за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, 50б з головним юрисконсультом – начальником юридичного управління філії ВП ЗАЕС Мариніч Надія Вікторівна на предмет звільнення за власним бажанням, інакше отримання «квитка в один кінець» від ТЦК (заява №12 від 26.02.2025 р. «Про отримані погрози, ультиматум та, як наслідок, тимчасову непрацездатність (лікарняний)»
Наслідок: через різке погіршення здоров`я (у позивача піднявся тиск) 26.02.2025 він був вимушений звернутись до лікарні; надано медичний висновок про непрацездатність № AA4E-3B6E-M6BC-MBKH. Додатковим доказом є отримання позивачем наказу від 21 березня 2025 р. №2077-к «Про оповіщення ОСОБА_1 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 », яким наказано оповістити ОСОБА_1 про виклик до ТЦК на виконання Розпорядження від 13.03.2025 р. №2/159.
- висміювання, зневажливі зауваження – лист ВП ЗАЕС №21-4815/28-вих від 09.06.2025 р.;
- інші способи виведення працівника із психологічної рівноваги – листи з вимогами надати пояснення щодо одних й тих самим обставин, надати документи, які не знаходяться у позивача, ігнорування заяв про надання відпустки, ненадання графіку відпусток, вказівка на те, що позивач з ним не ознайомився у 2022 році, значить ознайомиться у Хмельницькій області (лист листом №21-6859/28-вих від 18.08.2025 р.); вимоги надати пояснення щодо виконаної роботи, хоча від роботодавця ніяких завдань не надходило тощо.
Причому особлива цинічність у діях роботодавця проявляється навіть у найтрагічніших та морально важких обставинах для позивача. Третю догану позивачу було оголошено 16 вересня 2025 р., тоді, коли 14 вересня померла його дружина, про що саме 16.09.2025 р. ОСОБА_3 повідомив роботодавця листом про надання матеріальної допомоги.
Безпідставне негативне виокремлення працівника з колективу - позивач є працівником філії «ВП «Запорізька АЕС», але наказом від 12.02.2025 № 1323-к в результаті незаконних дій Відповідача тепер підпорядковується філії «ВП «Хмельницька АЕС», зокрема із необхідністю дотримуватись правил внутрішньої трудової дисципліни та графіку роботи. При цьому, Позивачу навіть на філії «ВП «ХАЕС» визначено інший графік, ніж той, що мають такі ж працівники на самій філії.
Ураховуючи наведене, позивач вважає, що діями відповідача йому також завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 72 000 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечив у повному обсязі, вказавши на те, що на виконання постанови Верховного Суду від 29.01.2025 у справі №206/2608/22 відповідачем виданий наказ № 1323-к від 12.02.2025, згідно з яким ОСОБА_1 з 13.06.2022 поновлений на посаді заступника начальника управління (з аналітично-правової роботи) юридичного управління відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», також вказаним наказом позивача зобов`язано надати певні документи роботодавцю.
Виходячи з приписів наказу від 12.02.2025 №1323-к зазначені документи ОСОБА_1 зобов`язаний надати не пізніше 17.02.2025 (з урахуванням того, що 15.02.2025 та 16.02.2025 вихідні дні).
ОСОБА_1 з`явився за місцем знаходження адміністрації філії ВП «Запорізька АЕС» 14.02.2025. В присутності начальника УК Лавренчук І.А., заступника начальника УК ОСОБА_4 , начальника ВЗПК ОСОБА_5 , ЗГДІ ОСОБА_6 , заступника начальника СФЗ Дударевського І.О., юрисконсульта ЮУ Малахова М.Л., яких ОСОБА_1 знає особисто, вів себе зухвало, вимагав присутності генерального директора, висловлював слова образи по відношенню до начальника управління кадрів, не демонстрував бажання вибудувати конструктивний діалог та працювати. Ознайомитись в присутності адміністрації філії «ВП ЗАЕС» 14.02.2025 з Наказами ВП ЗАЕС «Про впорядкування організації та режиму роботи персоналу в умовах воєнного стану» від 16.08.2023 № 21-129-н, «Щодо зобов`язання працівників повідомляти про зміну свого місця перебування» від 18.07.2023 № 527-к, відмовився, не дивлячись на те, що це 14.02.2025 є робочим днем, зазначивши про відсутність належних умов. Копії вказаних наказів передані працівнику. Зазначене зафіксоване відповідним актом.
Листом від 14.02.2025 № 21-1296/28-вих ОСОБА_1 зобов`язано з`явитись 17.02.2025 о 10.00 год. за адресою АДРЕСА_1 з документами на підтвердження ознайомлення з Правилами внутрішнього трудового розпорядку філії «ВП ХАЕС», Наказами філії «ВП ЗАЕС» «Про впорядкування організації та режиму роботи персоналу в умовах воєнного стану» від 16.08.2023 № 21-129-н та «Щодо зобов`язання працівників повідомляти про зміну свого місця перебування» від 18.07.2024 № 527-к. Також, цим листом працівника було зобов`язано 17.02.2025 надати представникам адміністрації філії «ВП ЗАЕС» документи, передбачені пунктом 10 Наказу № 1323-к від 12.02.2025: інформацію щодо всіх актуальних засобів комунікації та місця фактичного проживання; заяву з банківськими реквізитами для зарахування заробітної плати, військово-облікові документи й довідку ВПО. В порушення розпорядження генерального директора, викладеного в листі 14.02.2025 № 21-1296/28-вих, а також Наказу «Про впорядкування організації та режиму роботи персоналу в умовах воєнного стану» від 16.08.2023 №21-129-н, ОСОБА_1 в назначений час (10-00 годин 17.02.2025, який є робочим днем) не з`явився, про що складений відповідний акт.
Працівником не виконана вимога генерального директора з`явитись 17.02.2025 о 10:10 год за адресою м. Київ вул. Сім`ї Прахових буд. 50б, визначена в листі від 14.02.2025 № 21-1296/28-вих.
Скріншот довідки ВПО, зробленої з мобільного додатку «Дія», яка не відповідає вимогам «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», затв. Постановою КМУ від 01.10.2014 № 509, ОСОБА_1 надав лише листом № 8 від 18.02.2025.
21.02.2025 на адресу відповідача надійшла заява ОСОБА_1 № 10, в якій він звернувся до адміністрації філії «ВП «Запорізька АЕС» з проханням внести зміни до наказу від 12.02.2025 №1323-к в частині продовження роботи за графіком № 1 зміна «П» (робота вдома) в тому числі для вирішення питань, пов`язаних зі зміною місця його тимчасового перебування.
Заявою від 21.02.2025 № 10 ОСОБА_1 звернув окрему увагу відповідача, що «…цей лист не є відмовою від переведення на роботу в іншу місцевість…».
Зважаючи на звернення ОСОБА_1 до адміністрації філії «ВП «Запорізька АЕС» про необхідність облаштування побуту за визначеним йому робочим місцем в м. Нетішин, був прийнятий наказ від 25.02.2025 № 1443-к про внесення змін до наказу від 12.02.2025 № 1323-к «Про поновлення на роботі за рішенням суду ОСОБА_1 та визначення йому робочого місця», а саме:
пункт 4 наказу № 1323-к викладений в редакції: «встановити з 29.01.2025 по 09.03.2025 ОСОБА_1 графік роботи № 1 зміна «П» (робота вдома), нормальні умови праці»;
в пункті 5 наказу № 1323-к змінені дати: «з 24 лютого 2025» на «10.03.2025»;
в пункті 6.2. наказу № 1323-к змінений термін виконання з «24.02.2025» на «10.03.2025»;
в пункті 7 наказу № 1323-к змінений термін виконання з «протягом місяця з дня ознайомлення ОСОБА_1 з цим наказом» на «до 10.04.2025»;
в пункті 10.3. наказу № 1323-к змінена дата з «24.02.2025» на «10.03.2025».
В зв`язку з нез`явленням ОСОБА_1 для ознайомлення з наказами від 25.02.2024 №1443-к та від 25.02.2025 № 1444-к про оповіщення, представниками адміністрації філії «ВП «Запорізька АЕС» здійснений виїзд за знаходженням робочого місця ОСОБА_1 за адресою, що надана працівником в заяві від 15.02.2025 № 2 (м. Київ, вул. Шовковична, 18-А, прим. 60), про що складений відповідний акт від 26.02.2025.
В акті від 26.02.2025 представниками адміністрації роботодавця зазначено, що вони не змогли потрапити до вказаної працівником адреси його роботи за графіком № 1 «П» («робота вдома») (вул. Шовковична, 18-А).
27.02.2025 на адресу філії «ВП «Запорізька АЕС» надійшла заява ОСОБА_1 №12 від 26.02.2025 (підписана ЕЦП 26.02.2025 о 21:39:53) «про отримані погрози, ультиматум та, як наслідок, тимчасову непрацездатність (лікарняний)», в якій ОСОБА_1 безпідставно та не обґрунтовуючи жодним доказом, звинуватив головного юрисконсульта – начальника управління Мариніч Н.В. у погрозах та ультиматумі.
В заяві від 26.02.2025 № 12 ОСОБА_1 зазначив, що з 26.02.2025 по 02.03.2025 він перебуватиме на лікарняному. В подальшому перебування ОСОБА_1 на лікарняному продовжено з 03.03.2025 по 12.03.2025.
Після закінчення тимчасової непрацездатності, на підставі чисельних заяв ОСОБА_1 , виконуючи вимоги Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», працівнику надавались відпустки без збереження заробітної плати (період з 13.03.2025 по 24.06.2025).
19.06.2025 на адресу філії «ВП «Запорізька АЕС» надійшла заява ОСОБА_1 № 26 про надання йому відпустки без збереження заробітної плати тривалістю 5 календарних днів з 23.06.2025 по 27.06.2025 згідно з п. 4 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».
Листом від 20.06.2025 № 21-5126/28-вих ОСОБА_1 проінформовано про те, що відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», в період дії воєнного стану роботодавець за заявою працівника, який виїхав за межі території України або набув статусу внутрішньо переміщеної особи, в обов`язковому порядку надає йому відпустку без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у заяві, але не більше 90 календарних днів. 24 червня 2025 останній 90 день відпустки без збереження заробітної плати згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».
В листі від 20.06.2025 № 21-5126/28-вих ОСОБА_1 в черговий раз проінформовано про необхідність з`явитись 25.06.2025 о 8-00 год на визначеному робочому місці в м. Нетішин, філія «ХАЕС», монтажне містечко МУ-13, приміщення 7.
В зв`язку з неявкою ОСОБА_1 25.06.2026 на робоче місце складений акт.
Листом від 25.06.2025 № 21-5274/03-вих адміністрація філії «ВП «Запорізька АЕС» зобов`язала ОСОБА_1 негайно надати пояснення причин порушення трудової дисципліни, а саме:
ненадання довідки ВПО;
військово-облікових документів або розписки відповідальних працівників філії «ВП «Запорізька АЕС» в їх отриманні;
невиконання наказу від 12.02.2025 № 1323-к яке полягає у нез`явленні 25.06.2025 за визначеним Вам робочим місцем м. Нетішин, «монтажне містечко» МУ-13, приміщення 7. В поясненнях від 26.06.2025 № 27 причин порушення трудової дисципліни в частині ненадання довідки ВПО та військово-облікових документів або розписки відповідальних працівників філії «ВП «Запорізька АЕС» в їх отриманні ОСОБА_1 не надано. Щодо нез`явлення 25.06.2025 за визначеним йому робочим місцем ОСОБА_1 пояснив, що працює за «встановленим йому наказом № 1323-к від 12.02.2025
В поясненнях від 27.06.2025 № 28 ОСОБА_1 повторно повідомив, що він «25.06.2025 з 8:00 годин приступив до роботи у філії «ВП «ЗАЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом» за встановленим йому наказом № 1323-к від 12.02.2025 графіком роботи № 1 зміна «П» (робота вдома), за яким продовжую працювати зараз (27.06.2025). Тому твердження про відсутність мене на робочому місці у філії «ВП «ЗАЕС» не відповідають обставинам справи…на сьогодні у адміністрації філії «ВП «ЗАЕС АТ «НАЕК «Енергоатом» відсутні підстави обліковувати мене «як відсутній на роботі…» підстави, місце та графік роботи мною повідомлені Вам у попередніх поясненнях та є Вам відомими та незмінними…».
В подальшому, ОСОБА_1 не з`являвся на своє робоче місце у м. Нетішин, «монтажне містечко» МУ-13, приміщення 7, у зв`язку із чим відповідач своїми наказами застосував до нього дисциплінарну відповідальність у вигляді доган.
Кодексом законів про працю України не передбачено право працівника самостійно визначати собі робоче місце та обов`язок роботодавця визначати робоче місце працівнику за його бажанням.
Визначення робочого місця в м. Нетішин «монтажне містечко» МУ-13, приміщення 7, тобто в більш безпечній для життя працівника місцевості в період воєнного стану, порівняно з Києвом, який зазнає масованих балістичних обстрілів та атак БПЛА з боку росії, свідчить про те, що роботодавцем виконується одна з найважливіших задач, а саме: забезпечення безпечних умов праці для працівника.
Отже, погодження позивача на продовження роботи в філії «ВП «Запорізька АЕС», зумовлює його обов`язок вийти на роботу 10.03.2025 за визначеним йому робочим місцем в м. Нетішин, монтажне містечко, МУ 13, прим. 7.
У зв`язку із викладеним просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою суду від 27.10.2025 року відкрито загальне провадження у справі.
Ухвалою суду від 26.01.2026 року закрите підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті.
У судовому засіданні, яке відбулось 02 березня 2026 року після проведення судових дебатів, судом оголошено перерву у зв`язку із переходом до стадії таємниці ухвалення судового рішення.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.
ОСОБА_1 , працює на посаді заступника начальника управління (з аналітично-правової роботи) юридичного управління філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі за текстом – філія «ВП «Запорізька АЕС»).
13.06.2022 р. наказом філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»№ 226-кз позивача звільнено на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул.
Постановою Верховного Суду від 29.01.2025 р. по справі 206/2208/22 визнано незаконним наказ філії «ВП «Запорізька АЕС» № 226-кз та вирішено поновити позивача на роботі.
12.02.2025 р. наказом «Про поновлення на роботі за рішенням суду ОСОБА_2 та визначення йому робочого місця» ВП ЗАЕС № 1323-к визначено:
1. Поновити з 13.06.2022 р. ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління (з аналітично-правової роботи) юридичного управління відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», таб. №7093.
2. Підпорядкувати з 29.01.2025 р. ОСОБА_1 безпосередньо генеральному директору філії «ВП ЗАЕС».
3. Встановити з 29.01.2025 р. ОСОБА_1 посадовий оклад в розмірі 59 026,00 грн.
4. Встановити з 29.01.2025 р. по 23.02.2025 р. ОСОБА_1 графік роботи №1 зміна «П» (робота вдома), нормальні умови праці.
5. Визначити тимчасово з 24 лютого 2025 року на період дії воєнного стану та окупації Енергодарської міської територіальної громади, ОСОБА_1 місцем роботи місто Нетішин, «монтажне містечко» МУ-13, приміщення 7, з підпорядкуванням правилам внутрішнього трудового розпорядку філії «ВП ХАЕС», та встановити нормальні умови праці, графік роботи №1 (понеділок-четвер з 8.00 до 17.15, п`ятниця з 8.00 до 16.00. Обідня перерва з 12.00 до 13.00).
10. Заступнику начальника управління (з аналітично-правової роботи) юридичного управління ОСОБА_1 : 
10.1. надати начальнику управління кадрів інформацію щодо всіх актуальних засобів комунікації та місця фактичного проживання. Термін: протягом одного дня з дати ознайомлення з цим наказом.
10.2. надати до бухгалтерії філії ВП «ЗАЕС» заяву з банківськими реквізитами для зарахування заробітної плати. Термін: протягом одного дня з дати ознайомлення з цим наказом.
10.3. прибути на робоче місце до м. Нетішин 24.02.2025 р. або надіслати на електронну адресу supportznpp@direkcy.atom.gov.ua відмову від переведення на роботу в іншу місцевість.
10.4. надати помічнику генерального директора – начальнику УПАГР Гіберту В. військово-облікові документи й довідку ВПО для забезпечення виконання п. 34 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженому постановою КМУ від 30.12.2022 р. №1487. Термін: протягом одного дня з дати ознайомлення з цим наказом.
ОСОБА_1 ознайомлений із цим наказом і ця обставина сторонами не заперечується.
Згідно з листом ВП ЗАЕС №21-1296/28-вих від 14.02.2025 р. ОСОБА_1 ознайомлено з наказом № 1323-к від 12.02.2025 р., а також запропоновано з`явитись 17.02.2025 р. о 10.00 год за адресою АДРЕСА_1 з документами на підтвердження ознайомлення з Правилами внутрішнього трудового розпорядку філії «ВП ХАЕС», Наказами філії «ВП ЗАЕС» «Про впорядкування організації та режиму роботи персоналу в умовах воєнного стану» від 16.08.2023 №21-129-н та «Щодо зобов`язання працівників повідомляти про місце свого перебування» від 18.07.2024 р. № 527-к.
ОСОБА_1 у своїх заявах, адресованих філії «ВП «Запорізька АЕС» повідомив про свої банківські реквізити для отримання заробітної плати, факт того, що він передав оригінал військово-облікового документу ВП ЗАЕС. Наказом відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» № 226-кз від 13 червня 2022 року він звільнений, а оригінали його паперової трудової книжки та військово – облікового документу залишились у ВП ЗАЕС, і не були повернуті, отже перебувають у розпорядженні (на зберіганні) у філії «ВП ЗАЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом». Також, до цих заяв долучений скріншот довідки ВПО з додатку «Дія».
21.02.2025 на адресу філії «ВП «Запорізька АЕС» надійшла заява ОСОБА_1 № 10, в якій він звернувся до адміністрації філії «ВП «Запорізька АЕС» з проханням внести зміни до наказу від 12.02.2025 №1323-к в частині продовження роботи за графіком № 1 зміна «П» (робота вдома) в тому числі для вирішення питань, пов`язаних зі зміною місця його тимчасового перебування.
Наказом від 25.02.2025 № 1443-к про внесення змін до наказу від 12.02.2025 № 1323-к «Про поновлення на роботі за рішенням суду ОСОБА_1 та визначення йому робочого місця», вказана заява задоволена та внесені зміни у наказ від 12.02.2025 № 1323-к саме:
пункт 4 наказу № 1323-к викладений в редакції: «встановити з 29.01.2025 по 09.03.2025 ОСОБА_1 графік роботи № 1 зміна «П» (робота вдома), нормальні умови праці»;
в пункті 5 наказу № 1323-к змінені дати: «з 24 лютого 2025» на «10.03.2025»;
в пункті 6.2. наказу № 1323-к змінений термін виконання з «24.02.2025» на «10.03.2025»;
в пункті 7 наказу № 1323-к змінений термін виконання з «протягом місяця з дня ознайомлення ОСОБА_1 з цим наказом» на «до 10.04.2025»;
в пункті 10.3. наказу № 1323-к змінена дата з «24.02.2025» на «10.03.2025».
ОСОБА_1 стверджує, що не ознайомлений із наказом від 25.02.2025 № 1443-к. Доказів його ознайомлення суду не надано, натомість філією «ВП «Запорізька АЕС» наданий акт від 26.02.2025, у якому представниками адміністрації роботодавця зазначено, що вони не змогли потрапити до вказаної працівником адреси його роботи за графіком № 1 «П» («робота вдома») (вул. Шовковична, 18-А).
З 26.02.2025 по 12.03.2025 ОСОБА_1 перебував на лікарняному.
З 13.03.2025 по 24.06.2025 ОСОБА_1 перебував у відпустці без збереження заробітної плати.
Наказом від 16 липня 2025 р. №19-ук «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни на ОСОБА_1 », яким наказано:
1. Оголосити догану ОСОБА_1 , заступнику начальника управління (з аналітично-правової роботи) юридичного управління таб. №7093, за невиконання вимог наказу від 12.02.2025 № 1323-к (з урахуванням змін, внесених наказом від 25.02.2025 № 1443-к про внесення змін до наказу від 12.02.2025 № 1323-к «Про поновлення на роботі за рішенням суду ОСОБА_1 та визначення йому робочого місця»)
- п. 10.4 щодо ненадання військово-облікових документів та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи;
п. 5 щодо відсутності, починаючи з 25.06.2025, на визначеному працівнику місці роботи (м. Нетішин, «монтажне містечко» МУ-13, приміщення 7) без поважних причин.
2. Робочі дні з 25.06.2025 по дат реєстрації наказу вважати прогулами та не оплачувати
3. За порушення трудової дисципліни застосувати до ОСОБА_1 (таб. номер 7093, у
ВП ЗАЕС працює з 16.07.2002)
додаткові заходи впливу: 3.1 позбавити
винагороди за підсумками роботи за червень 2025 року;
3.2 позбавити винагороди за підсумками роботи за 2025 рік;
3.3 позбавити одноразового преміювання до Дня енергетика за 2025 рік;
3.4 позбавити матеріальної допомоги на оздоровлення у зв`язку з відпусткою.
Наказом від 18 серпня 2025 р. №29-ук, «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни на ОСОБА_1 » ОСОБА_1 оголошено догану за прогул.
Наказом від 16 вересня 2025 р. №33-ук. «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни на ОСОБА_1 » ОСОБА_1 оголошено догану за прогул.
Наказом від 23 жовтня 2025 р. №39-ук «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни на ОСОБА_1 » ОСОБА_1 оголошено догану за прогул
Наказом від 24 листопада 2025 р. №45-ук «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни на ОСОБА_1 » ОСОБА_1 оголошено догану за прогул
ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Статтею 233 Кодексу законів про працю України (далі за текстом – КЗпП України) встановлений тримісячний строк на звернення працівника до суду з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
У цій справі представник позивача пропустила вказаний тримісячний строк звернення в частині оскарження наказу від 16 липня 2025 р., проте звернулась до суду із клопотанням про поновлення вказаного строку, яке обґрунтувала тим, що через некоректну роботу Електронного суду та технічною неможливістю завантаження великого обсягу документів з додатками, програма виходила з електронного кабінету. Лише з великою кількістю спроб та після деякого часу вдалося завантажити даний позов. З цього приводу є звернення до технічної підтримки судової влади.
Ураховуючи, що наша країна перебуває у стані війни і на час подання позовної заяви здійснювались терористичні обстріли інфраструктури, а також незначний час, який пропущений позивачем, суд вважає клопотання представника позивача обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. 
Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється.
Частиною першою статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Сторонами у справі не заперечується факту ознайомлення позивача зі змістом наказу від 12.02.2025 року № 1323-к, у тому числі, в частині визначення робочого місця позивача за адресою: місто Нетішин, «монтажне містечко» МУ-13, приміщення 7, та із графіком роботи. 
Вказаний наказ в судовому порядку не оскаржувався, відомості щодо його скасування самим роботодавцем у суду відсутні. 
Також сторонами визнається той факт, що у визначені в оспорюваних наказах дні ОСОБА_1 був відсутнім у визначеному вищевказаним наказом робочому місці: місто Нетішин, «монтажне містечко» МУ-13, приміщення 7.
Приписами статті 139 КЗпП України унормовано, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач був належним чином ознайомлений із наказом про поновлення його на роботі та встановлення графіку і місця роботи, а відтак враховуючи наведені приписи законодавства, зобов`язаний був їх виконувати, як працівник.
Загалом заперечення позивача стосовно тверджень відповідача про його прогули зводяться до його твердження про те, що його не ознайомили із змістом наказу від 25.02.2025 № 1443-к про внесення змін. 
Якщо прийняти це твердження позивача, то він зобов`язаний був з`явитись на робочому місці у місті Нетішин ще 9 березня 2025 року, проте, як встановлено судом, жодного разу не з`явився там, посилаючись на те, що у нього досі діє графік №1 зміна «П» (робота вдома). 
Отже, виходячи з принципу розумності, який передбачає добросовісність зовнішнього прояву поведінки учасника відносин з точки зору правомірності, обґрунтованості, доцільності такої поведінки, а також можливості передбачення таким учасником обставин, які можуть вплинути на його права та обов`язки інших учасників відносин, суд критично оцінює твердження позивача про те, що він не виходив на визначене у наказі від 12.02.2025 року № 1323-к робоче місце через те, що не був ознайомлений із змістом наказу від 25.02.2025 № 1443-к.
Касаційний цивільний суд у постанові від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17 виснував, що згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення, як догана.
Відповідно до ч. 1 ст. 148 цього Кодексу дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни.
Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147–149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.
Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.
У даній справі судом встановлено, що ОСОБА_1 в оскаржуваних наказах інкримінований прогул, а саме відсутність без поважних причин на робочому місці. Як вже зазначалось вище сторони не заперечують той факт, що ОСОБА_1 був відсутнім на робочому місці, яке визначене йому в наказі від 12.02.2025 № 1323-к. Фактично суд констатує, що позивач ОСОБА_1 самостійно встановив собі «графік №1 зміна «П» (робота вдома)» на невизначений строк і не маючи законних підстав для перебування вдома не вийшов на робоче місце, тобто мав місце прогул.
Також, судом встановлено, що неявка ОСОБА_1 на визначене йому робоче місце була свідомою, а відтак має бути кваліфікована як умисна дія.
Стосовно тверджень позивача про фактичне невиконання постанови Верховного Суду від 29.01.2025 року у справі 206/2208/22. Так, позивач посилається на постанову Верховного Суду в від 21.05.2025 року у справі №357/2597/22 у якій суд вказав, що «у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розкладу - ввести скорочену посаду, а якщо підприємство, установа реорганізовано - рішення про поновлення працівника на роботі має бути виконано правонаступником».
Відтак, позивач робить висновок, що він наразі працює на неіснуючій посаді, що не може вважатися належним поновлення на роботі. Відповідач не вніс посаду позивача у штатний розпис, не визначив посадові обов`язки, не надає завдання та роботу, в наказі про поновлення відразу змінив графік роботи, режим роботи, місце роботи, перевів у іншу місцевість, змінив підпорядкування ПВТР іншої філії – тобто це уже зовсім інша робота, а ніж та, що була до звільнення.
Судом встановлено, що позивач не оскаржував від 12.02.2025 року № 1323-к, більш того зі змісту позовної заяви та численного листування між сторонами, яке надано суду, слід зробити висновок, що позивач навпаки стверджує, що усе що від нього вимагалось у вказаному наказі ним виконано.
Стосовно зміни графіку роботи, режиму роботи, місця роботи, переведення у іншу місцевість, то усі перелічені зміни викликані не забаганкою роботодавця, а окупацією російськими військовими території Запорізької АЕС і відповідно об`єктивною неможливістю продовжити роботу позивачу в колись існуючих умовах, і при цьому окремо позивачем не оскаржувалось, а відтак наказ від 12.02.2025 року № 1323-к є обов`язковим для виконання позивачем.
Окремо суд наголошує й на тому, що позивачем не надано доказів того, що до незаконного звільнення він працював за графіком №1 зміна «П» (робота вдома), за яким за його власним твердженням він продовжує працювати, а відтак фактично продовжив роботу в раніше існуючих умовах.
У даному випадку вказівки позивача про те, що відповідач «не вніс посаду позивача у штатний розпис, не визначив посадові обов`язки, не надає завдання та роботу» є виключно припущеннями, адже як встановлено судом позивач не з`явився на своє робоче місце і не ознайомився із відповідною документацією або ж її відсутністю, що унеможливлює подальший розгляд цих заперечень, оскільки це суперечитиме вимогам ст. 62 Конституції України.
З цих же підстав суд відхиляє доводи позивача про незаконність його переведення і як наслідок відсутність прогулів, адже як вже неодноразово вказувалось вище ОСОБА_1 не оскаржував наказ від 12.02.2025 року № 1323-к, а зміна місця роботи зумовлена об`єктивними незалежними від роботодавця обставинами. 
Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги щодо скасування наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності висуває доводи щодо незаконності змісту наказу від 12.02.2025 року № 1323-к, хоча окремої процедури його оскарження не ініціював та своїми фактичними діями підтвердив свою згоду із ним.
Щодо вказівки в наказі від 16 липня 2025 р. №19-ук посилання не виконання  ОСОБА_1 вимог п. 10.4 наказу від 12.02.2025 року № 1323-к щодо ненадання військово-облікових документів та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, то суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків роботодавця щодо наявності вини працівника.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 надав цілком зрозумілі та логічні пояснення стосовно відсутності у нього військово-облікових документів. Натомість, роботодавець висунув додаткову вимогу щодо надання підтверджуючих документів, хоча обов`язок ведення та обліку внутрішньої документації з усіх кадрових питань покладений саме на роботодавця. 
Відтак, суд не вбачає вини позивача у ненадані військово-облікових документів.
Також, суд вважає неправомірним доводи роботодавця щодо ненадання позивачем довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 надана така довідка, яка сформована за допомогою додатку «Дія», інформація з якого у відповідності до вимог чинного законодавства є належним доказом і може використовуватись громадянами у відповідних сферах правовідносин. Твердження представника відповідача про відсутність в наданому позивачем скріншоті його адреси, відхиляються судом з огляду на те, що позивач у своїх заявах вказував свою фактичну адресу, що на переконання суду є достатнім.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наказ від 16 липня 2025 р. №19-ук підлягає частковому скасуванню в частині виключення з нього формулювання причин притягнення до дисциплінарної відповідальності невиконання ОСОБА_1 вимог п. 10.4 наказу від 12.02.2025 року № 1323-к щодо ненадання військово-облікових документів та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, як підстави для застосування дисциплінарного стягнення. 
В частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за прогул цей наказ, а також інші оспорювані накази, суд вважає законними. 
Стосовно тверджень позивача щодо здійснення відносно нього мобінгу.
Відповідно до ст. 2-2 КзпП України мобінг (цькування) – систематичні (повторювані) тривалі умисні дії або бездіяльність роботодавця, окремих працівників або групи працівників трудового колективу, які спрямовані на приниження честі та гідності працівника, його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зокрема із застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність.
Приписами статі 2-1 КЗпП України закріплено, що забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому громадському об`єднанні, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їхніх прав, повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції», а також сприяння особі у здійсненні такого повідомлення, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання.
Суд відхиляє посилання позивача на те, що отримання позивачем наказу від 21 березня 2025 р. №2077-к «Про оповіщення ОСОБА_1 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 », яким наказано оповістити ОСОБА_1 про виклик до ТЦК на виконання Розпорядження від 13.03.2025 р. №2/159, адже в умовах повномасштабної війни такий виклик військовозобов`язаного чоловіка не може розцінюватись як мобінг.
Законні вимоги роботодавця щодо виконання трудових обов`язків, зміна робочого місця чи посади (за процедурою) не є мобінгом. Цькуванням не вважаються вказівки, спрямовані на ефективну роботу, якщо вони не мають на меті приниження чи психологічного тиску. 
Загалом надане суду листування між сторонами зводиться виключно до трудових відносин і не містить ознак, якогось психологічного тиску (зокрема, суд не розцінює вимоги роботодавця надати певні документи чи пояснення, як такий).
Окрім, ймовірно напружених зустрічей ОСОБА_1 із іншими працівниками філії «ВП Запорізька АЕС», які мали місце 14.02.2025 та 25.02.2025 і стосовно яких сторони висловили своє різне бачення, суду не надано жодних доказів якогось цькування чи приниження ОСОБА_1 .
Водночас, встановити дійсний зміст названих вище зустрічей суд не має можливості.
Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість посилань позивача на здійснення стосовно нього мобінгу і як наслідок завдання йому моральної шкоди.
Враховуючи, що судом не встановлено суттєвого порушення вимог законодавства відповідачем, вимоги щодо компенсації позивачу моральної шкоди задоволенню не підлягають.
Численне листування надане сторонами з приводу місцезнаходження трудової книжки позивача, наявності спору між сторонами стосовно кількості та взагалі наявності днів відпустки у ОСОБА_1 , виконання інших судових рішень, на переконання суду не відноситься до суті цього конкретного спору щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а тому не потребує окремої оцінки судом в межах цього спору. 
Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статями 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
вирішив:
позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» (адреса вул. Назарівська, 3, м. Київ, код ЄДРПОУ 24584661) про визнання незаконними наказів та стягненні моральної шкоди задовольнити частково.
Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження наказу від 16 липня 2025 р. №19-ук.
Скасувати в частині наказ філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 16 липня 2025 р. №19-ук «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни на ОСОБА_1 » виключивши з нього, як підставу для притягнення до дисциплінарної відповідальності посилання на невиконання п. 10.4 щодо ненадання військово-облікових документів та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в інший частині залишити наказ без змін.
В задоволені решти вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін