П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/8231/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Димерлія О.О.,
суддів Вербицької Н.В., Шляхтицького О.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 року у справі №400/8231/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити певні дії
У С Т А Н О В И В:
31 липня 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо призначення ОСОБА_1 на військову службу, скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 № 162 від 13.06.2025 року в частині призначення ОСОБА_1 та прийняття на військову службу до Збройних Сил України на посаду солдатом резерву 5 взводу резерву солдатського складу 2 роти резерву солдатського складу Військової частини НОМЕР_1 ; 
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказував на протиправність дій Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у безпідставному прийнятті на військову службу до Збройних Сил України та призначенні на посаду солдатом резерву 5 взводу резерву солдатського складу 2 роти резерву солдатського складу військової частини. 
Як стверджував позивач, відповідно до довідки ВЛК №14 від 11.10.2024 року солдат ОСОБА_1 придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Разом з цим, всупереч зазначеному висновку військово-лікарської комісії, позивача мобілізовано не в тилову, а бойову військову частину. 
За таких обставин, позивач уважає протиправним призначення його на бойову посаду, оскільки відповідно до висновку ВЛК, останній може проходити військову службу лише в підрозділах забезпечення.
За наслідками розгляду зазначеної справи Миколаївським окружним адміністративним судом 09 вересня 2025 року прийнято судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.
Приймаючи означене судове рішення, окружний адміністративний суд виходив з того, що посада солдата резерву резервного батальйону, на яку призначено позивача, передбачає проходження новобранцем Збройних Сил України базової загальновійськової підготовки. Військова частина НОМЕР_1 є військовою частиною забезпечення, яка займається саме підготовкою та навчання новобранців. Відтак, наведені обставини не перешкоджають проходженню позивачем військової служби у резервному батальйону на посаді солдату резерву.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем (далі – скаржник) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що позивача безпідставно прийнято на військову службу до Збройних Сил України та призначено на бойову посаду, оскільки відповідно до довідки № 14 ВЛК від 11.10.2024 року солдат ОСОБА_1 придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як установлено судом першої та апеляційної інстанцій, 11.10.2024 року ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську комісію, за наслідками якої визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрів, медичних підрозділів, підрозділів логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Наведені обставини підтверджується довідкою військо-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №14 від 11.10.2024 року. (а.с.30)
13.06.2025 року наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 призваний для проходження військової служби за мобілізацією та направлений до Військової частини НОМЕР_1 – 183 резервного батальйону у складі НОМЕР_2 – 10 армійського корпусу.
13.06.2025 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 , рядового ОСОБА_2 прийнято на військову службу до Збройних Сил України та призначено на посаду солдата резерву 5 взводу резерву солдатського складу 2 роти резерву солдатського складу.
Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
За приписами частини першої статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Зі змісту положень статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» убачається, що призову на військову службу під час мобілізації підлягають військовозобов`язані, які, з-поміж іншого, визнані придатними до військової служби за станом здоров`я відповідно до висновку військово-лікарської комісії.
Частина п`ята статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає, що особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Питання медичного огляду регулюється розділом ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року №402 (далі - Положення №402).
Пункт 1.1. Розділу І Положення №402 передбачає, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності, зокрема, до військової служби, з винесенням письмового висновку (постанови). 
Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення ступеню придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів. Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей (пункт 3.1. Розділу ІІ Положення №402).
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: 
"Придатний до військової служби"; "Придатний» – до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони"; "Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)"; "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку" (пункт 3.8. Розділу ІІ Положення №402).
Під час розгляду справи судом першої інстанції установлено, що 11.10.2024 року з метою визначення ступеня придатності до військової служби позивач пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наслідками якого складено Довідку №14. (а.с.30)
Зі змісту довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.10.2024 року слідує, що солдат ОСОБА_1 визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрів, медичних підрозділів, підрозділів логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
У подальшому, 13.06.2025 року наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 призваний для проходження військової служби за мобілізацією та направлений до Військової частини НОМЕР_1 – 183 резервного батальйону у складі НОМЕР_2 – 10 армійського корпусу.
13.06.2025 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 , рядового ОСОБА_2 прийнято на військову службу до Збройних Сил України та призначено на посаду солдата резерву 5 взводу резерву солдатського складу 2 роти резерву солдатського складу.
Як слідує з матеріалів справи, а саме зі змісту витягу із Положення, затвердженого наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 11.04.2023 року №125, Військова частина НОМЕР_3 підпорядковується Військовій частині НОМЕР_2 Сухопутних військ Збройних Сил України та призначена для накопичення мобілізованих і військово-навчених людських ресурсів, здійснення їх базової загальновійськової підготовки та направлення для доукомплектування особового складу у військових частинах, що підпорядковуються Військовій частині НОМЕР_2 . (а.с.86)
Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ст.10-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» базова загальновійськова підготовка проводиться з метою здобуття громадянами України військово-облікової спеціальності, навичок і умінь, необхідних для виконання конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Базова загальновійськова підготовка проводиться у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, навчальних частинах (центрах) Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, закладах освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, а також у закладах вищої освіти всіх форм власності.
Як правильно зауважено окружним адміністративним судом, посада солдата резерву резервного батальйону, на яку призначено позивача, передбачає проходження ним базової загальновійськової підготовки у Збройних Сил України. У свою чергу, як свідчать матеріали справи, відповідач є військовою частиною забезпечення, яка займається саме підготовкою та навчанням призваних на військову службу осіб. 
За таких обставин, Військова частина НОМЕР_1 є військовою частиною забезпечення, а наявність рішення військово-лікарської комісії, оформленого довідкою №14 від 11.10.2024 року, не перешкоджає проходження позивачем військової служби у резервному батальйону на посаді солдату резерву.
Відтак, колегія суддів уважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або порушення норм процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 року у справі №400/8231/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами судового рішення.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	Н.В. Вербицька   О.І. Шляхтицький