єдиний унікальний номер справи 546/54/26
номер провадження 24.06.2026 10-00 год

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року м. Решетилівка 

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Лободи Н.І., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – Горбенка П.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , військовослужбовця Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_2 ), 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:
21 січня 2026 року о 08 годині 30 хвилин по вул. Свободи, 5 в м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane Scenic, н.з. НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу – газоаналізатора Alcotest Drager 6820. За результатами проведеного огляду було встановлено, що ОСОБА_1  перебуває в стані алкогольного сп`яніння, цифровий показник становив 0,50 проміле алкоголю. Органом, який ініціював притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, вищевказані дії останнього кваліфіковані як порушення п. 2.9. а) Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судові засідання, які були призначені на 19.02.2026, 13.03.2026, 10.04.2026 за клопотанням захисника Горбенка П.В. були відкладені.
У судове засідання 24 квітня 2026 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином через направлення судової повістки захиснику (а. с. 23).
Захисник Горбенко П.В. зазначив, що можливо проводити судове засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 на даний час перебуває в зоні бойових дій. З приводу протоколу про адміністративне правопорушення захисник відмічав, що дії патрульних поліцейських є неправомірними, протокол про адміністративне правопорушення є незаконним, складеним в порушення вимог ст. 251, 266, 268 КУпАП, виходячи з наступного.
Поліцейські зобов`язані неухильно дотримуватися вимог Конституції та законів України, а також Присяги поліцейського.
Так, з перегляду відеофайлів отриманих матеріалів справ вбачається, що на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських не зафіксований факт руху транспортного засобу RENAUL MEGANE SCENIC д.н.з НОМЕР_4 та його зупинку працівниками поліції Відеозапис з нагрудних камер поліцейських починається того, що патрульні, розвертаючись в іншому напрямку руху, під`їжджають до стоячого автомобіля RENAUL MEGANE SCENIC д.н.з НОМЕР_3 , за кермом якого перебуває ОСОБА_1 (час: 08:40:40). Час: 08:40:49 - патрульні повідомляють ОСОБА_1 , який порушив пункт 2.3 "в" ПДР, а також керував автомобілем без пристебнутого паску безпеки, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Час: 08:42:04 - поліцейські під надуманим приводом змушують ОСОБА_2 від`їхати трошки назад і після того повідомляють йому, що він перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння, пропонують пройти огляд на станції сп`яніння. Час: 08:51:26 ОСОБА_2 після невдачі з результатами тесту повідомляє поліцейських: "Давай проїдем у лікарню", далі (час: 08:43:21) поліцейський, замість того, щоб доставити ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан сп`яніння, змінюючи тему, запитує у ОСОБА_2 , що з рукою.
Таким чином, ОСОБА_2 не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння і висловив бажання пройти його в лікарні.
Тобто, огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням вимог статті 266 КУпАП.  
Крім того поліцейським на місці події було достеменно відомо, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем і за приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тесті відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП. Натомість установленого законом порядку працівниками поліції дотримано не було, а тому вся процедура огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння була недійсною. 
А тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
У разі ж визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисник просив врахувати норму ст. 33 КУпАП та зазначав наступне.
В п. 2.2 Рішення від 15 червня 2022 року № 4-р(II)/2022, Конституційний Суд України, розглядаючи питання притягнення осіб до адміністративної відповідальності, зазначив, що:
- «адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні» (перше речення абз. 1 п.п. 4.1 п. 4 мотивувальної частини Рішення від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010);
- «суспільна користь адмінстягнень за адмінправопорушення полягає не в поповненні державного бюджету, а в забезпеченні конституційного правопорядку, безпеки суспільства та прав і свобод кожної особи» (перше речення абз. 1 п. п. 2.5 п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 21.07.2021 р. № 3-р(II)/2021).
В п. 3 цього Рішення, Конституційний Суд України вказав, що за ч. 2ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Таким чином, установлення в актах публічного законодавства абсолютно визначених та (або) безальтернативних санкцій має збалансовано поєднуватись із наданням суб`єкту накладення адмінстягнення або кримінального покарання дискреції в питанні визначення виду та розміру стягнення або покарання з урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики особи, винної у вчиненні правопорушення, можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Як неодноразово наголошував ЄСПЛ, «Кодекс України про адміністративні правопорушення» має карний кримінально-правовий характер, що визнав Уряд» (п. 21 рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України», заява № 7460/03), а тому процесуальні норми КУпАП кореспондуються з процесуальними нормами КПК України, якими визначені підстави призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Посилаючись на ч. 1 ст. 69 КК України, воєнний стан, а також те, що ОСОБА_1 займає посаду водія 3-го відділення охорони 4 взводу охорони військової частини НОМЕР_2 , має статус учасника бойових дій, право керування є необхідним для виконання ОСОБА_1 службових обов`язків, покладених на нього на посаді водія, захисник просив призначити більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами. 

Суд, заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративного правопорушення, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, доходить наступних висновків.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. 
Незважаючи на невизнання вини захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вина ОСОБА_1 поза розумним сумнівом підтверджується наступними доказами, дослідженими судом: 
протоколом про адміністративне правопорушення від 21 січня 2026 року серії ЕПР1 № 571563, в якому зазначені обставини керування водієм ОСОБА_1  транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 1);
чеком тестування ОСОБА_1 приладом Alcotest 6820 Drager, у якому зазначено, що результат тестування становив 0,50 проміле алкоголю; з результатом ОСОБА_1 ознайомився, що підтверджується його підписом (а.с. 2);
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 Drager, у якому зазначено, що огляд проведений у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота. За результатами огляду у ОСОБА_1 виявлено 0,50 проміле алкоголю. У графі «З результатами згоден» міститься підпис ОСОБА_1 (а.с. 4);
DVD-диском із відеозаписами порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 (а.с. 9).

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Норми ст. 280 КУпАП визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – Інструкція).
Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – Інструкція). 
Відповідно до пункту 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції).
Згідно з пунктами 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Частинами 2, 3 статті 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Таким чином, в діях  ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не приймає заперечень захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Горбенка П.В. щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння з таких підстав. 
Так, на відеофайлі «0000000_000000_20260121084005_0413C» зафіксовано транспортний засіб червоного кольору, який рухався назустріч патрульному автомобілю. У подальшому указаний автомобіль зупинився та до нього під`їхав патрульний автомобіль. Як було установлено за кермом указаного автомобіля перебував ОСОБА_1 . З 02 хв 55 с відеофайлу «0000000_000000_20260121084005_0414C» зафіксовано, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 погодився та з 04 хв 30 с вказаного відеофайлу зафіксовано проведення огляду. З 00 хв 10 с відеофайлу «0000000_000000_20260121084005_0415C» зафіксовано, що за результатами проведеного на місці огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння цифровий показник приладу Drager становив 0,50 проміле.
При цьому суд зазначає, що із досліджених відеозаписів установлено, що жодних заперечень щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції не висловлювалося.
Щодо прохання поліцейських від`їхати назад, про що зазначав захисник, то дане прохання виникло після звернення працівників ДСНС, під приміщенням яких зупинився транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 (01 хв. 40 с. відеофайлу «0000000_000000_20260121084005_0413C»).

Щодо твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_2 не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння і висловив бажання пройти його в лікарні суд звертає увагу на наступне.
Так, відповідно до відеофайлу 0000000_000000_20260121085005_0415C працівником поліції після проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці було показано йому результат тестування приладом Alcotest 6820 Drager, який становив 0,50 проміле алкоголю, після чого ОСОБА_1 зазначив: «я вчора пив, воно покаже, у мене організм такий». При цьому ОСОБА_1 не висловлював незгоди з результатом огляду. (00 хв. 20 с). Дійсно, у подальшому звучить фраза «Давай поїдем у лікарню», на яку звертав увагу захисник, проте за обставин визнання ОСОБА_1 вживання ним алкоголю напередодні та посилання на особливості свого організму, указану фразу суд не розцінює як незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння. До того ж під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення на запитання працівника поліції ОСОБА_1 відповів, що пив учора сидр. Жодних заперечень з приводу незгоди з протоколом про адміністративне правопорушення чи з результатами огляду на стан сп`яніння не виказував (01 хв. 55 с відеофайлу 0000000_000000_20260121093505_0424C).

Щодо посилання захисника Горбенка П.В. на те, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем і за приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тесті відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП суд зазначає наступне.
Відповідно до положень частин 1 - 3 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Тобто, передбачена зазначеною статтею процедура проходження огляду на стан сп`яніння застосовується щодо військовослужбовців Збройних Сил України, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
У свою чергу ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції у м. Решетилівка, що свідчить про його перебування за межами військової частини. Більше того, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 надавав пояснення, відповідно до яких чітко зрозуміло, що в день та час складання адміністративного протоколу, він не виконував обов`язки військової служби.
За таких обставин ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, несе відповідальність на загальних підставах. 

Щодо посилання захисника ОСОБА_3 на ч. 1 ст. 69 КК України та призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами суд звертає увагу на наступне.
Так, до письмових пояснень захисником було надано службову характеристику ОСОБА_1 , який займає посаду водія 3-го відділення охорони 4 взводу охорони військової частини НОМЕР_2 , довідку командира військової частини НОМЕР_2 від 26.11.2025 про те, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частини НОМЕР_2 з 11.03.2022 по теперішній час, посвідчення учасника бойових дій (а. с. 32 – 34).
Санкцією частини 1 статті 130 КУпАП визначено стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У матеріалах адміністративної справи міститься копія посвідчення водія серії НОМЕР_5 , яке належить ОСОБА_1 (а.с. 6).
За таких обставин, за вчинення даного адміністративного правопорушення позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік є обов`язковим.
При цьому, положеннями КУпАП України не передбачено можливості накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, визначеної в санкції певної норми, або не накладення одного з видів стягнень, передбаченого санкцією відповідної норми як обов`язкового.
Наведений вище підхід відповідає п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому з визначено, що судам необхідно враховувати, що КпАП не передбачає накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією певної норми. Тому згідно зі ст. 33 цього Кодексу основні й додаткові стягнення слід застосовувати з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, у межах санкцій відповідних норм.
А згідно з вимогами ч. 4 ст. 3 КК України застосування закону про кримінальну відповідальність (у тому числі приписів ст. 69 КК України) за аналогією заборонено.
Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та керувати ними, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Про недопустимість застосування статті 69 КК України у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності неодноразово зазначав і Полтавський апеляційний суд, зокрема у постановах від 29.10.2025 у справі №529/89/25, від 19.06.2025 у справі № 525/450/25, від 20.04.2026 у справі №536/2906/24 та ін.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 665 гривень 60 коп.
Таким чином, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 33, 130, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суд
постановив:
Визнати  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Реквізити для сплати штрафу - Отримувач коштів: ГУК Полтав.обл./Полтавська/21081300; Код отримувача (код у ЄДРПОУ): 37959255; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA048999980313050149000016001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
Реквізити для зарахування судового збору - Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Роз`яснити, що відповідно до положення частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що згідно частин 1, 2 статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня винесення. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2026 року. 

Суддя Ю.В. Зіненко