КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2026 року м. Київ справа №640/38226/21
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Суть спору: до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі по тексту також відповідач 1, ГУ НП у м. Києві) та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту також відповідач 2, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ НП у м. Києві, виражену у непідготовці та неподанні до ГУ ПФУ в м. Києві документів, що необхідні для призначення майору ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;
- визнати протиправною відмову ГУ НУ у м. Києві у зарахуванні пільгової вислуги років в загальній кількості 04 роки 11 місяців 29 днів, здобутої позивачем у тому числі за періоди з 28.07.2001 по 27.09.2011 несення служби на посадах дільничних, старших дільничних інспекторів міліції та працівників підрозділів з керівництва дільничними інспекторами міліції на пільгових умовах, до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;
- зобов`язати ГУ НП у м. Києві здійснити перерахунок та зарахувати позивачу відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі по тексту також - Закон №2262), пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 28.07.2001 по 27.09.2011 несення служби на посадах дільничних, старших дільничних інспекторів міліції та працівників підрозділів з керівництва дільничними інспекторами міліції на пільгових умовах в загальній кількості 04 роки 11 місяців 29 днів;
- зобов`язати ГУ НП у м. Києві здійснити позивачу перерахунок відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за періоди з 28.07.2001 по 27.09.2011 несення служби на посадах дільничних, старших дільничних інспекторів міліції та працівників підрозділів з керівництва дільничними інспекторами міліції на пільгових умовах в загальній кількості 04 роки 11 місяців 29 днів, та встановити надбавку за вислугу років з урахуванням періоду пільгової вислуги років;
- зобов`язати ГУ НП у м. Києві підготувати та подати до ГУ ПФУ в м. Києві всі документи, необхідні для призначення позивачу пенсії за вислугу років, зазначивши при цьому у поданні загальну вислугу в кількості 26 років 03 місяці 13 днів, з яких пільгова вислуга в кількості 04 роки 11 місяців 29 днів;
- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві після отриманих документів від ГУ НП у м. Києві, необхідних для призначення пенсії за вислугу років, в тому числі із зарахованою позивачу пільговою вислугою років в загальній кількості 04 роки 11 місяців 29 днів, здобутої під час проходження служби на посадах дільничних, старших дільничних інспекторів міліції та працівників підрозділів з керівництва дільничними інспекторами міліції до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, призначити позивачу пенсію за вислугу років у зв`язку із наявністю необхідного розміру вислуги (26 років 03 місяці 13 днів).
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомила, що 30.11.2018 вона була звільнена зі служби в поліції за власним бажанням. Позивач пояснила, що стаж служби в поліції на день звільнення в календарному обчисленні складав 21 рік 03 місяці 14 днів, у пільговому обчисленні - 26 років 03 місяці 13 днів, що давало їй право на призначення пенсії за вислугу років. Проте, відповідач 1 відмовив у підготовці та направленні до ГУ ПФУ в м. Києві документів про призначення позивачу пенсії за вислугу років, мотивуючи таку відмову відсутністю достатньої календарної вислуги років станом на дату звільнення зі служби в поліції.
Також позивач наголошує на тому, що в період з 28.07.2001 по 27.09.2011 несення служби на посадах дільничних, старших дільничних інспекторів міліції та працівників підрозділів з керівництва дільничними інспекторами міліції на пільгових умовах у загальній кількості 04 роки 11 місяців 29 днів підлягає зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах відповідно до пункту 3 Порядку №393 з розрахунку 1 місяць служби за 1,5 місяці, та, як наслідок, у позивача виникає право на пенсію за вислугу років, встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.
Не погоджуючись з доводами відповідача 1 щодо відсутності достатньої вислуги років у календарному обчисленні, вважаючи достатньою наявну у позивача вислугу років (з урахуванням пільгової) для призначення пенсії за вислугу років, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач 1, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що для призначення пенсії за вислугу років позивач звернулась із заявою до відповідачів у довільній формі у листопаді 2021 року, через 3 роки після звільнення зі служби в поліції. При цьому, вимоги про зарахування пільгової вислуги років були адресовані Національній поліції України, а не ГУ НП у м. Києві.
На думку відповідача 1, позивач просить визнати її право на отримання пенсії за минулий час у зв`язку з невчасним зверненням із заявою про призначення пенсії.
Відповідач 1 стверджує, що позивачу зарахована вислуга років у пільговому обчисленні, що підтверджується наказом від 30.11.2018 №1198 о/с, яка складає 26 років 03 місяці 13 днів, а тому позовні вимоги до ГУ НП у м. Києві не підлягають задоволенню з огляду на дотримання ним положень законодавства.
Відповідач 1 пояснив, що не скориставшись встановленим законодавчо порядком для призначення пенсії при звільненні зі служби в поліції, позивач може реалізувати своє право через органи Пенсійного фонду України.
Відповідач 1 стверджує, що ГУ ПФУ в м. Києві, позивач або уповноважені представники до ГУ НП у м. Києві із вимогою про надання, формування, направлення конкретних документів не звертались, а тому через недотримання позивачем установленого порядку відповідач 1 не може самостійно визначати порядок дій. 
На переконання відповідача 1, фактично позивач просить визнати її право на призначення пенсії за вислугу років, що належить до компетенції органів ПФУ.
Таким чином, на думку відповідача 1, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що 30.10.2021 вона звернулась із заявою до ГУ НП у м. Києві про призначення пенсії за вислугу років, в якій просила підготувати та подати до ГУ ПФУ у м. Києві документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років. У відповідь на означену заяву позивач отримала лист від ГУ НП у м. Києві, в якому не було вказано про неналежного розпорядника інформації, що свідчить про належність звернення із заявою саме до ГУ НП у м. Києві.
На переконання позивача, відповідач 1 фактично у відзиві визнав позовні вимоги доводами про зарахування ОСОБА_1 вислуги років у пільговому обчисленні. Проте, у листі відповідач 1 зазначив про відсутність правових підстав для зарахування позивачу пільгової вислуги років до календарної вислуги.
Позивач вважає, що відповідач 1 протиправно не дотримався принципу незворотності нормативно-правових актів у часі, оскільки до всього періоду служби позивача з 15.08.1997 по 30.11.2018 застосував положення законодавства , які не передбачали можливості зарахування пільгової вислуги років до календарної вислуги років.
Відповідач 2, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що позивач не зверталась із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років до ГУ ПФУ в м. Києві, що свідчить про відсутність порушеного відповідачем 2 права ОСОБА_1 в межах заявлених позовних вимог.
Таким чином, на думку відповідача 2, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
13 грудня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» №2825-IX, статтею 1 якого встановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.
Пунктом 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
14 грудня 2022 року вказаний Закон був опублікований в газеті «Голос України» №254 та набрав чинності 15.12.2022.
16 квітня 2024 року на адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали адміністративної справи та за результатом автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Дудіну С.О.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.05.2024 адміністративну справу прийнято до провадження для її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідачем 1 подано до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що законодавчо на позивача покладено обов`язок дотримання установленого порядку щодо вчасного звернення із заявою установленого зразку про призначення пенсії та необхідними документами. Проте, при звільненні позивачем заява про призначення пенсії з необхідним переліком документів до ГУ НП у м. Києві або уповноважених структурних підрозділів не подавалась.
Відповідач 1 повторно зазначив, що для призначення пенсії за вислугою років позивач звернулася із заявою до відповідачів, написаною в довільній формі лише у листопаді 2021 року, аж через 3 роки після звільнення зі служби в поліції. При цьому, її вимоги про зарахування пільгової вислуги років адресовані Національній поліції України, а не Головному управлінню Національної поліції у м. Києві. На думку відповідача 1, фактично позивачка просить визнати її право на отримання пенсії за минулий час, у зв`язку із її несвоєчасним зверненням із заявою про призначення пенсії, як передбачено частиною третьою статті 50 Закону №2262.
Відповідач 1 зазначив, що для отримання права на призначення пенсії за вислугою років обов`язковою умовою є наявність календарної вислуги років у визначеному Законом розмірі, яка у позивача станом на момент звернення із заявою відсутня, що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для направлення документів до ГУ ПФУ в м. Києві про призначення їй пенсії за вислугу років.
Щодо позовних вимог про зарахування до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки вислуги років у пільговому обчисленні, відповідач 1 повідомив, що законодавець чітко визначив категорії органів, час проходження служби (роботи) в яких зараховується до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки у розумінні статті78 Закону України «Про Національну поліцію». При цьому, інших додаткових підстав законом не передбачено. Таким чином, зарахування до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки - вислуги років (стажу служби) у пільговому обчисленні не передбачено положеннями статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
у с т а н о в и в:
ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 18.01.2011.
Наказом ГУ НП у м. Києві від 30.11.2018 №1198 о/с позивача звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).
Стаж служби в поліції на день звільнення в календарному обчисленні складає 21 рік 03 місяці 14 днів, у пільговому обчисленні - 26 років 03 місяці 13 днів.
З послужного списку ОСОБА_1 вбачається про проходження нею служби в органах внутрішніх справ з 15.08.1997 по 06.11.2015 та служби в Національній поліції України з 07.11.2015 по 30.11.2018.
Заявою від 29.10.2021 позивач звернулась до ГУ НП у м. Києві та до ГУ ПФУ в м. Києві з проханням:
- Національну поліцію України - зарахувати пільгову вислугу років в загальній кількості 04 роки 11 місяців 29 днів вислуги, здобутої позивачем у тому числі за періоди проходження служби з 28.07.2001 по 27.07.2011 на пільгових умовах, до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;
- Національну поліцію України - здійснити перерахунок позивачу та зарахувати відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 Постанови №393 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії в пільговому обчисленні сформовану за періоди проходження служби в загальній кількості 04 роки 11 місяців 29 днів вислуги, здобутої позивачем за періоди проходження служби з 28.07.2001 по 27.07.2011;
- Національну поліцію України - здійснити позивачу перерахунок відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років у загальній кількості 04 роки 11 місяців 29 днів вислуги, здобутої позивачем у тому числі за періоди проходження служби з 28.07.2001 по 27.07.2011 на пільгових умовах та встановити надбавку за вислугу років з урахуванням періоду пільгової вислуги років;
- Національній поліції України - підготувати та надати до ГУ ПФУ в м. Києві всі документи, необхідні для призначення позивачу пенсії за вислугу років, зазначивши при цьому в поданні загальну вислугу років в кількості 26 років 03 місяці 13 днів, з яких пільгова вислуга в кількості 04 роки 11 місяців 29 днів;
- ГУ ПФУ в м. Києві - після отриманих документів від Національної поліції України, необхідних для призначення пенсії за вислугу років, у тому числі із зарахованою позивачу пільговою вислугою років в загальній кількості 04 роки 11 місяців 29 днів, здобутої нею під час проходження служби з 28.07.2001 по 27.07.2011, до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, призначити пенсію за вислугу років у зв`язку з наявністю у позивача необхідного розміру вислуги.
Листом ГУ НП у м. Києві від 30.11.2021 №7154/125/05/26-2021 за результатами розгляду заяви про призначення пенсії за вислугу років повідомлено, що для отримання права на призначення пенсії за вислугу років обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у визначеному Законом №2262 розмірі, а статтею 17 означеного Закону встановлено виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.
Також зазначено, що зарахування до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки вислуги років у пільговому обчисленні статтею 78 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено.
Враховуючи те, що на день звільнення календарна вислуга років позивача складала 21 рік 03 місяці 14 днів, правові підстави для направлення документів до ГУ ПФУ в м. Києві для призначення позивачу пенсії за вислугу років відсутні.
Не погоджуючись з правомірністю дій відповідачів щодо ненаправлення до ГУ ПФУ в м. Києві документів для призначення пенсії за вислугу років із врахуванням пільгової вислуги років до календарної вислуги років, а також щодо нездійснення перерахунку та зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчисленні за період з 28.07.2001 по 27.09.2011, позивач звернулася з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Щодо позовних вимог в частині зарахування пільгової вислуги позивача до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, суд зазначає таке.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач 1 визнає факт наявності у позивача пільгової вислуги років 04 років 11 місяців 29 днів. Спірним є питання наявності чи відсутності правових підстав для зарахування означеної пільгової вислуги позивача до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі по тексту також - Закон №580).
Відповідно до частин першої та другої статті 59 Закону №580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною першою статті 60 Закону №580 передбачено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі статтею 78 Закону №580 стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
До стажу служби в поліції зараховуються:
1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;
2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;
5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;
6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.
З аналізу наведених положень законодавства, що регулює спірні правовідносини, вбачається, що визначення надбавки за вислугу років та додаткової оплачуваної відпустки відбувається із розрахунку саме стажу служби в поліції, до якого враховуються виключно повні роки вислуги років.
Положеннями статті 17 Закону №2262 визначено, що Порядок обчислення вислуги років для призначення пенсій відповідно до цього Закону особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі по тексту також - Порядок №393), затвердженою на виконання вимог Закону №2262, визначені випадки, коли до вислуги років для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, зараховується певний період на пільгових умовах.
Суд наголошує на тому, що означена постанова прийнята відповідно до Закону №2262, яким визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
При цьому, Порядок №393 встановлює порядок обчислення стажу (вислуги років) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, що проводиться з метою призначення пенсій відповідно до Закону №2262 та не визначає правила встановлення надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки під час проходження служби в поліції.
Разом з тим положеннями статті 12 Закону №2262 визначено виключно умови призначення пенсій за вислугу років, що свідчить про відсутність підстав для її застосування при розрахунку надбавки за вислугу років та додаткової оплачуваної відпустки.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19.11.2019 у справі №520/903/19, від 31.03.2020 у справі №520/2067/19, положення Постанови №393 не регулюють питання, передбачені частиною другою статті 78 Закону №580.
Верховний Суд у постанові від 22.02.2023 у справі №320/12166/20 сформулював висновки, які є релевантними до обставин цієї справи, відповідно до яких положення статті 12 Закону №2262 та пунктів 1, 3 Постанови №393 не регулюють питання, передбачені частиною другої статті 78 Закону №580 щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2023 у справі №260/7359/21.
Враховуючи означені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання ГУ НП у м. Києві здійснити позивачу перерахунок відповідно до статті 78 Закону №580 стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за періоди з 28.07.2001 по 27.09.2011 несення служби на посадах дільничних, старших дільничних інспекторів міліції та працівників підрозділів з керівництва дільничними інспекторами міліції на пільгових умовах в загальній кількості 04 роки 11 місяців 29 днів, та встановити надбавку за вислугу років з урахуванням періоду пільгової вислуги років як таких, що не підтверджені нормативно.
Щодо решти заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.
Спірним в межах означеної справи є питання наявності чи відсутності підстав для зарахування стажу служби позивача в поліції у пільговому обчисленні до стажу служби у календарному обчисленні для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Конституції України).
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон №2262. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Статтею 1 Закону №2262 встановлено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Згідно з пунктом «б» статті 1-2 Закону №2262 право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань.
Відповідно до статті 2 Закону №2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Згідно з пунктом «а» статті 12 Закону №2262 пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж», «з» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
Відповідно до частини другої статті 17 Закону №2262 до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Згідно зі статтею 17-1 Закону №2262 порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі по тексту також - Порядок №393)
Пунктом 3 Порядку №393 визначені випадки, коли до вислуги років для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону №2262 особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, зараховується певний період на пільгових умовах.
Тобто, передбачені статтею 17-1 Закону №2262 пільгові умови призначення пенсій, відповідно до Порядку 393, полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.
При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18.
Як вже зазначалося судом, пунктом 3 Постанови №393 визначені випадки, коли до вислуги років для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону №2262 особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, зараховується певний період на пільгових умовах.
Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №295/6301/17, від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262 в частині призначення пенсії за вислугу років дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Ця позиція також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, в якій зазначено, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262 і положенням цього Закону не суперечить.
Окрім цього, у зазначеній постанові сформовано правові висновки, відповідно до яких в цілях Закону №2262 календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262 календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Постанови №393.
Отже, пільговий стаж служби зараховується до календарної вислуги років для призначення пенсії.
Суд наголошує на тому, що наявність у позивача стажу служби в поліції у пільговому обчисленні, який складає 4 роки 11 місяців 29 днів (стаж служби з урахуванням пільгового стажу 26 років 03 місяці 13 днів - стаж служби у календарному обчисленні 21 рік 03 місяці 14 днів) не є спірною, підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, а тому відповідно до положень частини першої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України означений факт не підлягає доказуванню.
Таким чином, враховуючи положення законодавства, чинного на період виникнення спірних відносин, а також правові висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування стажу служби позивача в поліції у пільговому обчисленні, який складає 4 роки 11 місяців 29 днів, до стажу служби у календарному обчисленні для вирішення питання щодо призначення їй пенсії за вислугу років у випадку достатності такого стажу.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій відповідача 1 щодо незарахування до стажу служби позивача у календарному обчисленні наявного у неї стажу служби в поліції у пільговому обчисленні, який складає 4 роки 11 місяців 29 днів.
Відповідно, захист порушених прав позивача також потребує зобов`язання відповідача 1 вчинити дії, направлені на поновлення прав позивача, а саме: зарахувати до стажу служби позивача у календарному обчисленні наявного у неї стажу служби в поліції у пільговому обчисленні, який складає 4 роки 11 місяців 29 днів, що не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, з огляду на таке.
Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.
З урахуванням тієї обставини, що дії відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у даному випадку задоволення позову в частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у його дискреційні повноваження.
Водночас суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині зазначення періоду, за який позивачем набуто пільговий стажі служби (з 28.07.2001 по 27.09.2011) та в частині зазначення посад, які вона обіймала у цей період, з огляду на те, що факт наявності пільгового періоду служби в поліції не є спірним, а визначення періоду, за який позивачем було набуто такий стаж, та зазначення посад, які вона обіймала, жодним чином не впливають на результати вирішення спору.
Що стосується позовних вимог про визнання дій відповідача 1 щодо відмови відповідача підготувати пакет документів відносно позивача для подачі до відповідача 2 для призначення пенсії за вислугу років та зобов`язати відповідача вчинити відповідні дії, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, яка затверджена наказом МВС від 17.09.2018 №760 (далі по тексту також - Інструкція №760), уповноважені структурні підрозділи:
1) приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком.
Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії;
2) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії;
3) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів;
4) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу).
Витребовувати документи, подання яких не передбачено Порядком, забороняється;
5) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленоюПорядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи.
Відповідно до цих норм права, після отримання заяви особи про призначення пенсії, уповноважений структурний підрозділ, зокрема, здійснює перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії та оформлює подання про призначення пенсії, яке направляє до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України №1522 від 02.11.2006 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 (далі по тексту також - Порядок №3-1), відповідно до положень якого на уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.
Тобто, на відповідача 1, у випадку вирішення питання про призначення пенсії у відповідності до Закону №2262, покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсію, необхідних для призначення пенсії документів.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 01.08.2023 у справі №761/19074/17, від 08.06.2021 у справі №360/3326/18.
Судом встановлено, що позивач заявою від 29.10.2021 звернулася, зокрема, до відповідача 1 з проханням:
- Національну поліцію України - зарахувати пільгову вислугу років в загальній кількості 04 роки 11 місяців 29 днів вислуги, здобутої позивачем у тому числі за періоди проходження служби з 28.07.2001 по 27.07.2011 на пільгових умовах, до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;
- Національну поліцію України - здійснити перерахунок позивачу та зарахувати відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 Постанови №393 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії в пільговому обчисленні сформовану за періоди проходження служби в загальній кількості 04 роки 11 місяців 29 днів вислуги, здобутої позивачем за періоди проходження служби з 28.07.2001 по 27.07.2011;
- Національну поліцію України - здійснити позивачу перерахунок відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років у загальній кількості 04 роки 11 місяців 29 днів вислуги, здобутої позивачем у тому числі за періоди проходження служби з 28.07.2001 по 27.07.2011 на пільгових умовах та встановити надбавку за вислугу років з урахуванням періоду пільгової вислуги років;
- Національній поліції України - підготувати та надати до ГУ ПФУ в м. Києві всі документи, необхідні для призначення позивачу пенсії за вислугу років, зазначивши при цьому в поданні загальну вислугу років в кількості 26 років 03 місяці 13 днів, з яких пільгова вислуга в кількості 04 роки 11 місяців 29 днів.
Означена заява направлена на адресу ГУ НП у м. Києві 30.11.2021, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія фіскального чеку АТ «Укрпошта».
При цьому, незважаючи на зазначення у прохальній частині адресатом Національної поліції, суд констатує, що у вступній її частині позивачем зазначено ГУ НП у м. Києві.
Оскільки відповідачем 1 означену заяву прийнято до розгляду та надано відповідь листом від 30.11.2021, у суду наявні підстави вважати прийнятою відповідачем 1 заяви позивача від 29.10.2021.
Водночас, судом встановлено, що ГУ НП у м. Києві під час розгляду заяви позивача від 29.10.2021 про перерахунок вислуги років встановив те, що позивач не має вислуги років, достатньої для призначення пенсії.
Однак, на переконання суду, такий висновок відповідача 1 є передчасним.
Разом з тим, суд не наділений повноваженнями обчислювати вислугу років позивача, підмінюючи у такий спосіб відповідача 1, який, відповідно до норм чинного законодавства, уповноважений проводити такий підрахунок.
На переконання суду, право позивача порушено під час підрахунку вислуги років, в процесі розгляду заяви від 29.10.2021, що має наслідком наявність підстав для відновлення порушеного право позивача саме зі стадії розгляду заяви про підготовку та надання до ГУ ПФУ в м. Києві всіх документів, необхідних для призначення позивачу пенсії за вислугу років, із зарахуванням до стажу служби позивача у календарному обчисленні наявного у неї стажу служби в поліції у пільговому обчисленні, який складає 4 роки 11 місяців 29 днів.
Враховуючи наведене, на думку суду, передчасною є вимога позивача про зобов`язання відповідача 1 підготувати пакет документів для подачі в ГУ ПФУ в м. Києві для призначення пенсії за вислугу років.
Суд наголошує на тому, що відповідачем 1 заяву позивача про призначення пенсії за вислугу років не розглянуто та право позивача на призначення пенсії за вислугу років не встановлено з урахуванням висновків суду у цій справі (щодо необхідності врахування пільгового стажу служби в поліції), що є підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача 1 підготувати пакет документів для подачі ГУ ПФУ в м. Києві для призначення пенсії за вислугу років.
Як наслідок, відсутні підстави для задоволення позовних вимог, заявлених до відповідача 2, з огляду на їх передчасність.
Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.
Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:
- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;
- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;
- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.
Таким чином, суд наділений правом вийти за межі позовних вимог під час ухвалення рішення у справі та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відтак, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, порушення яких відбулося внаслідок незарахування відповідачем 1 до стажу служби позивача у календарному обчисленні наявного у неї стажу служби в поліції у пільговому обчисленні, який складає 4 роки 11 місяців 29 днів, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача 1 повторно розглянути заяву позивача від 29.10.2021 з урахуванням висновків суду.
При цьому, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119, яка набрала чинності 19.02.2022, до Порядку №393 внесено зміни, відповідно до яких Порядок №393 доповнено пунктом 2-1 такого змісту: «Для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови».
Пункт 3 Порядку №393 (в редакції постанови №119) визначає, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.
Отже, пункт 3 Порядку №393 (в редакції постанови №119) визначає види служби, які зараховуються, зокрема, поліцейським на пільгових умовах лише для визначення розміру пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії.
Отже, правове регулювання щодо права на призначення пенсії за вислугу років зазнало змін і, у зв`язку з такими змінами, як Закон №2262, так і Порядок №393 (в редакції постанови №119) виникнення, зокрема, в колишнього поліцейського права на таку пенсію пов`язують з наявністю певної вислуги років в календарному обчисленні, а не пільговому.
Разом з тим, оскільки позивач звільнена зі служби в поліції у 2018 році та звернулась до відповідачів за призначенням пенсії за вислугу років у 2021 році, тобто, до набрання чинності Постановою №119, у суду відсутні правові підстави для застосування означених змін та прийняття до уваги позиції Верховного Суду, сформованої з урахуванням таких змін.
Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.
Таким чином, позов слід задовольнити частково з виходом за межі позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3632,00 грн, що підтверджується квитанцією від 20.12.2021 №36209657.
Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1816,00 грн, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ГУ НП у м. Києві.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у місті Києві щодо незарахування до стажу служби ОСОБА_1 у календарному обчисленні наявного у неї стажу служби в поліції у пільговому обчисленні, який складає 4 роки 11 місяців 29 днів.
3. Зобов`язати Головне управління Національної поліції у місті Києві зарахувати до стажу служби ОСОБА_1 у календарному обчисленні наявного у неї стажу служби в поліції у пільговому обчисленні, який складає 4 роки 11 місяців 29 днів.
4. Зобов`язати Головне управління Національної поліції у місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.10.2021 з урахуванням висновків суду.
5. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
6. Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1816,00 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції у місті Києві (ідентифікаційний код 40108583, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.