Подільський районний суд міста Полтави 
Справа № 553/1652/25 
Провадження № 2/553/148/2026 

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

24.02.2026	м. Полтава	

Подільський районний суд міста Полтави в складі головуючого судді Фоміної Ю.В., за участю секретаря судового засідання Летюченко В.В., позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки Сидоренко І.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №553/1652/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційної організації №2» Полтавської міської ради про визнання права користування житлом, 
В С Т А Н О В И В:
24.04.2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління майном комунальної власності міста, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: КП «Житлово – експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради, про визнання права користування житлом, в якому просить:
- визнати право користування на законних підставах жилим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,9 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 з 11 серпня 1976 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що з 11 серпня 1976 року, позивач була зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка є комунальною, де і проживає постійно з моменту реєстрації по даний час, що підтверджується письмовими доказами, а саме: Витягом з реєстру територіальної громади № 2024/014800911 від 09.12.2024 року та довідкою КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 06.03.2025 року № 41.
Квартира в якій проживає позивач була надана у користування батьку позивачки - ОСОБА_2 , 1928 року народження, який був зареєстрований, як основний квартиронаймач з 1974 року, та був знятий з реєстрації у вказаній квартирі у зв`язку з отриманням житла на підставі рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів № 65 від 25.01.1984 року.
Відповідно до додатку рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів № 65 від 25.01.1984 року після відселення з квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в зазначеній квартирі залишилась проживати донька ОСОБА_1 з двома дітьми.
08.02.1984 року між домоуправлінням АДРЕСА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір найму житлового приміщення в будинках Південної залізної дороги – квартири АДРЕСА_2 .
Відповідно до довідки комунального підприємства «Житлово – експлутаційна організація №2» Полтавської міської ради № 481 від 06.03.2025 року, підтвердується факт того, що ОСОБА_1 , дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , як квартиронаймач, з 11.08.1976 року, форма власності – комунальна, особовий рахунок на квартиру оформлений на ОСОБА_1 .
В обгрунтування позовних вимог позивачем ОСОБА_1 зазначалось про те, що остання постійно проживає у вказаній квартирі по даний час, є споживачем комунальних послуг, на підтвердження чого останньою приєднано до позову копії договорів, укладених в різні роки проживання останньої у даній квартирі, із комунальними організаціями.
Рішенням Полтавської міської ради сорок дев`ятої сесії восьмого скликання від 26 січня 2024 року «Про перейменування вулиць та провулків у населених пунктах Полтавської міської територіальної громади» вулицю Черепанова перейменовано на вулицю Климівську.
21.03.2025 року на замовлення ОСОБА_1 було виготовлено КП « Бюро технічної інвентаризації містобудування Полтавського району» Полтавської міської ради, відповідно до якого та Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної сиситеми у сфері будівництва № ТІ01:5915-4577-3280-6596, квартира загальною площею 41,9 кв.м, житловою площею 28,4 кв.м., розташована на 1-му поверсі будинку та складаєтьмя з: коридору (1) площею 4,0 кв.м, кімнати (2) площею 11,0 кв.м., вбудованої шафи (3) площею 0,8 кв.м., кімнати (4) площею 17,4, кухні (5) площею 6,5 кв.м., санвузла (6) площею 2,2 кв.м..
На підтвердження факту проживання у вказаній вище квартирі позивачем надано декларацію № 0001-ХЕ8Т-Х1А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, укладену за адресою місця проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 .
В зв`язку з тим, що ордер на квартиру, в якій позивач тривалий час проживає у ОСОБА_1 відсутній, з метою забезпечення можливості приватизації займаного житлового приміщення, а саме: квартира АДРЕСА_4 , остання звернулась до КП «Житлово – експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради стосовно надання копії ордеру на дану квартиру, з приводу чого надано відповідь, а саме надано довідку від 27.12.2024 року №2810, зі змісту якої вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , ордер відсутній, квартира не службова. Відсутність ордера перешкоджає ОСОБА_1 у реалізації свого права на приватизацію займаної квартири, в зв`язку з чим була змушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою судді Подільського (Ленінського) районного суду міста Полтави Грошової Н.М., від 28.04.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження.
19.05.2025 року представником відповідача Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради подано відзив в якому останніми зазначено, що при вирішенні позову ОСОБА_1 покладаються на розсуд суду.

Ухвалою судді Подільського районного суду міста Полтави Крючко Н.І. від 23.07.2025 року справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче провадження.
Ухвалою суду від 15.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою судді Подільського районного суду міста Полтави Фоміної Ю.В. від 11.12.2025 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання з судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 28.01.2026 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Полтавську міську раду.
20.02.2026 року представником Полтавської міської ради подано відзив на позовну заяву, в якому вказувалось про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 знаходяться поза межами прав та обов`язків Полтавської міської ради, що унеможливлює пред`явлення позовну до вказаного органу місцевого самоврядування, який є неналежним відповідачем у виниклому процесу. Прохали відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині пред`явлення позову до Полтавської міської ради.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник – адвокат Сидоренко І.О. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, також позивачка в судовому засіданні зазначила, що її батько згодом отримав іншу квартиру у звязку із хронічним захворюванням на туберкульоз. 
Представник відповідача Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради у відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 при вирішенні спору покладались на розсуд суду. Розгляд справи прохали проводити у відсутність їх представника.
Представник відповідача Полтавської міської ради в судове засідання не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, якій прохала проводити слухання справи у відсутність їх представника. У відзиві на позовні заяви подані у даній справі, прохала відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині пред`явлення позову до Полтавської міської ради.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунального підприємства «Житлово – експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради, в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву в якій прохали проводити слухання справи у відсутність їх представника, при вирішенні спору покладались на розсуд суду.
Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, вивчивши матеріали даної ї цивільної справи, вважає, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , 11 серпня 1976 року була зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка є комунальною, де проживає постійно з моменту реєстрації по даний час, що підтверджується відміткою про місце реєстрації позивача у справі, Витягом з реєстру територіальної громади № 2024/014800911 від 09.12.2024 року та довідкою КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 06.03.2025 року ( а.с.5-6,7).
Позивач ОСОБА_1 проживає у квартирі протягом 48 років і дана квартира надавалась у користуванню батьку позивачки - ОСОБА_2 , 1928 року народження, який був зареєстрований, як квартиронаймач з 1974 року. ОСОБА_2 був знятий з реєстрації у даній квартирі, в зв`язку з отриманням житла на підставі Рішення народних депутатів № 65 від 25.01.1984 року ( а.с.17).
Відповідно до Додатку до рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів № 65 від 25.01.1984 року, після відселення з квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в зазначеній квартирі залишилась проживати їх донька – ОСОБА_1 з двома дітьми.
Так, 08.02.1984 року між домоуправлінням АДРЕСА_3 та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір найму житлового приміщення в будинках Південної залізної дороги – квартири АДРЕСА_2 ( а.с.19-24).
Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 09.12.2024 року № 2024/014800911, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: квартира АДРЕСА_2 з 11.08.1976 року по теперішній час (а.с.7).
До матеріалів справи також додано технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 , із якого вбачається, що останній виготовлений на замовлення саме ОСОБА_1 (а. с. 31-32).
Приватизація житлового фонду комунальної власності міста здійснюється у порядку, визначеному Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства від 16.12.2009 року № 396.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартири (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачі, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.
Відповідно до ст. 3 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам Украхни, що мешкають в них або перебувають у черзі потребуючих поліпшення житлових умов.
Частиною 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир ( будинків) державного житлового фонду використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.
Статтею 8 цього Закону визначено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, органзаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.
Відповідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396 , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 за № 109/17404 ( із змінами), передбачено, що громадянин повинен подати до органів приватизації ряд документів, серед яких копія ордеру на жиле приміщення або ордера на жилу площу гуртожитку.
При вселенні у надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлову експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації ( п. 72 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, наданння їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470.
З довідки КП «ЖЕО №2» ПМР від 27.12.2024 № 2810 вбачається, що в підприємства ордер на квартиру АДРЕСА_2 відсутній. Квартира, не значиться як службова (а.с. 30).
Відповідно до довідки КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 06.03.2025 року № 481 вказано, що квартира АДРЕСА_2 є комунальною.
Відповідно до ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Процедура приватизації житла має бути здійснена органом приватизації виключно в порядку та у спосіб визначений діючим законодавством України».
Статтею 9 Житлового кодексу України встановлено, що до житлових прав громадян відноситься право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.
Відповідно до ст.29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно до ч. 1 ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.
Позивачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження своїх позовних вимог та докази про неможливість захистити свої права в позасудовий спосіб.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини право на повагу до свого житла охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.
Також ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
У частині третій статті 9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.
Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закон про Приватизацію).
Відповідно до частини четвертої статті 5 зазначеного Закону право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.
Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них.
Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз (частина п`ята статті 5 Закону про Приватизацію).
З огляду на викладене, з метою реалізації позивачем своїх Конституційних прав, необхідним є визнання за ним права користування житловим приміщенням на правових підставах. Втрата одеру, на підставі якого батько позивачки вселився у зазначену квартиру ще у 1974 році, разом із сім`єю в кількості 5 осіб, не позбавляє право позивачки на житло, та факт її реєстрації місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , свідчить про законність вселення. 
На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки станом на теперішній час у позивача виникають труднощі в реалізації її житлових прав на вказану квартиру, пов`язані із визнанням за нею права користування вказаним жилим приміщенням на законних підставах, та щодо можливої приватизації житла у подальшому.
Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій саме позивачки щодо ненадання необхідних документів органу приватизації у зв`язку із їх відсутністю, суд вважає за необхідним сплачений позивачкою судовий збір в сумі 1211,20 грн., залишити за позивачкою.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд –
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційної організації №2» Полтавської міської ради про визнання права користування житлом, - задовольнити повністю. 
Визнати право користування на законних підставах жилим приміщенням – квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,9 кв.м, житловою площею 28,4 кв.м за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , з 11 серпня 1976 року. 
Сплачений позивачкою судовий збір залишити за позивачкою ОСОБА_1 . 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлений 06.03.2026 року. 
Суддя Подільського районного суду міста Полтави  	Ю. В. Фоміна