Справа № 583/2984/25 
Номер провадження 22-ц/816/1466/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 лютого 2026 року 	м.Суми	

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого – Замченко А.О. (суддя-доповідач),
суддів – Собини О.І., Петен Я.І,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Мальченка Дениса Володимировича, подану в інтересах відповідача ОСОБА_1 ,
на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 грудня 2025 року в складі судді Плотникової Н.Б., ухваленого в м. Охтирка, Сумської області (повний текст виготовлено 05 грудня 2025 року)
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
07.07.2025 ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до ОСОБА_1 з позовом, який мотивувало тим, що 21.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і відповідачем було укладено кредитний договір №964609812, на підставі якого останній отримав кредит у сумі 7000 грн, за що зобов`язався сплачувати проценти. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором від 21.06.2021 №964609812 перейшло до ТОВ «Таліон плюс». 05.08.2020 між ТОВ «Таліон плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором від 21.06.2021 №964609812 перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс». 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» і ТОВ «Юніт капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №04/06/25-Ю, згідно з яким позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до боржників ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», у тому числі й до ОСОБА_1 . Вказувало, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 07.07.2025 у нього утворилася заборгованість у розмірі 22276 грн, з яких: 7000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 15276 грн - заборгованість за відсотками.
Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства вказану суму та судові витрати.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.12.2025 позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» 22276 грн заборгованості за кредитним договором від 21.06.2021 №964609812, 4422 грн 40 коп. судових витрат.
Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Мальченко Д.В. в інтересах відповідача ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач жодних позик не отримував. Зазначив, що з 11.06.2021 по 18.06.2021 він перебував на стаціонарному лікуванні, а потім близько місяця лікувався вдома під наглядом сімейного лікаря. Перебуваючи на лікуванні, він отримав інформацію про зняття коштів з його картки та перерахування їх невідомій організації. Номер телефону, вказаний позивачем – 0500356399, ОСОБА_1 не належить. Заявку на відкриття картки НОМЕР_1 він не подавав. Відповідач звертався до АТ «КБ «Приватбанк» та на «гарячу лінію» щодо самовільного списання коштів, здійснення інших операцій, у зв`язку з чим банк рекомендував звернутися до правоохоронних органів. ОСОБА_1 звертався до Охтирського РВП по факту зняття коштів невідомими особами на загальну суму 15000 грн, у зв`язку з чим 27.08.2021 до ЄРДР внесені відомості за №12021205480000272 за ч. 1 ст. 185 КК України. На даний час досудове розслідування не закінчено.
Крім того, звертає увагу, що в позивача відсутнє право вимоги, оскільки договір позики укладений 21.06.2021, перший договір факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - 28.11.2018, а отже на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 борг не існував, а сторони не могли передбачити, що 21.06.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» буде укладено договір з ОСОБА_1 та виникне заборгованість.
Крім того, зауважує, що суд першої інстанції не врахував, що позивачем також не подано доказів про направлення письмового повідомлення боржнику про відступлення права грошової вимоги за кожним з кредитних договорів, що відповідно до положень ст. 1082 ЦК України зобов`язувало б ОСОБА_1 на здійснення платежів позивачу. А тому вважає, що позивач не довів, що на момент пред`явлення цього позову боржник знав про свої зобов`язання перед фактором. Наголошує, що не можна вважати ТОВ «Юніт Капітал» належним позивачем у справі.
23.01.2026 ТОВ «Юніт Капітал» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21.06.2021 між ОСОБА_1 і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір кредитної лінії №964609812, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитну лінію в розмірі кредитного ліміту на суму 7000 грн на 8 днів від дати отримання кредиту позичальником (а. с. 13 – 15).
Відповідно до п. 1.8, 2.1.1.5 договору сторони погодили, що встановлений у п. 1.7 договору строк дисконтного періоду та відповідно строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних у цьому пункті, не обмежена. При цьому сторони погодили, що кількість днів, на які продовжується дисконтний період дорівнює 30 днів.
Кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого кредитодавець у будь-який час, у тому числі після закінчення дисконтного періоду, має право відступити право вимоги до позичальника будь-якій третій особі.
Вказаний договір був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV4X6J5 (а. с. 15 зв., 24).
У заявці на отримання грошових коштів у кредит від 21.06.2021 ОСОБА_1 зазначив номер карти НОМЕР_2 хх-хххх-9786 (а. с. 16).
21.06.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на підставі договору №964609812 перерахувало ОСОБА_1 7000 грн на картку 4731-21хх-хххх-9786 (а. с. 27, 29).
28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало, а ТОВ «Таліон Плюс» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому (а. с. 36 - 39).
Строк дії вказаного договору декілька разів продовжувався, останній раз до 21.12.2024 (а. с. 41 – 48).
08.08.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до ОСОБА_1 у сумі 13582 грн, з яких: 7000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 6582 грн – заборгованість за відсотками (а. с. 49).
05.08.2020 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №05/0820-01, згідно з яким ТОВ «Таліон Плюс» передало, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі й до ОСОБА_1 у сумі 22276 грн, з яких: 7000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 15276 грн – заборгованість за відсотками (а. с. 52 – 57, 58).
04.06.2025 ТОВ «Юніт Капітал» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало, а ТОВ «Юніт Капітал» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі й до ОСОБА_1 у сумі 22276 грн, з яких: 7000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 15276 грн – заборгованість за відсотками (а. с. 61 – 67).
27.08.2021 до ЄРД за заявою ОСОБА_1 внесені відомості за №12021205480000272 за ч. 1 ст. 185 КК України по факту крадіжки невідомою особою коштів з його банківської картки НОМЕР_3 у сумі 15000 грн (а. с. 171).
Постановляючи рішення про задоволення позову місцевий суд виходив з того, що відповідач, скориставшись кредитними коштами, умови договору не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 22276 грн.
Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, оскільки вони відповідають матеріалами справи.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №910/3105/21 зроблено висновок, що використання електронного підпису, який відповідає вимогам до кваліфікованого електронного підпису, дозволяє забезпечити електронну ідентифікацію підписувача і гарантує цілісність підписаних даних, а також має презумпцію відповідності особистому підпису (ст. 14, 18, 23 Закону України «Про електронні довірчі послуги»).
Висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора зроблено також і в постанові Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №623/2936/19.
У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).
У даній справі відповідач оспорює факт укладення кредитного договору та отримання коштів у сумі 7000 грн.
Колегія суддів вважає доводи представника відповідача, про те, що товариством не надано доказів укладення кредитного договору та отримання коштів безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження укладення електронного договору кредитної лінії від 21.06.2021 №964609812 позивач надав довідку щодо дій позичальника в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з чіткою хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі (а. с. 24).
Вказані обставини відповідач не спростував належними та допустимими доказами.
За встановленими в цій справі обставинами кредитний договір між сторонами було укладено в електронній формі із застосуванням електронного підпису. При цьому через особистий кабінет на вебсайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідач подав заявку на отримання кредиту та підтвердив умови отримання кредиту шляхом акцепту, після чого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надіслало останньому за допомогою засобів зв`язку (номером телефону) одноразовий ідентифікатор, який і було використано для підтвердження підписання кредитного договору.
Ідентифікація ОСОБА_1 на вебсайті здійснена відповідно до вимог чинного законодавства з використанням його особистих даних, а саме: паспорта, ідентифікаційного коду, номера телефону.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 13 Закону України «Про електронну комерцію».
Враховуючи, що без отримання SMS-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між товариством і відповідачем не був би укладений, апеляційний суд доходить висновку, що кредитний договір в електронній формі був укладений відповідачем згідно із Законом України «Про електронну комерцію». Він вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. До таких висновків у схожих правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 14.06.2022 у справі №757/40395/20.
Крім того, згідно з розрахунком за кредитним договором від 21.06.2021 №964609812 ОСОБА_1 один раз здійснив оплату процентів за користування кредитом (а. с. 73).
Відповідно до постанови Верховного Суду від 10.01.2019 у справі №526/405/13 тривале невчинення будь-яких дій, спрямованих на розірвання кредитного договору або визнання його недійсним, а також користування кредитними коштами та здійснення відповідачем платежів у рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором, свідчать про визнання такого кредитного договору укладеним.
Таким чином, на думку колегії суддів, позивачем доведено факт укладання кредитного договору. Подані товариством докази в їх сукупності є достатніми та переконливими для встановлення наявності між сторонами зобов`язальних правовідносин за кредитним договором від 21.06.2021 №964609812.
Крім того, факт отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 7000 грн, підтверджується випискою за договором, наданою АТ «КБ «ПриватБанк», з якої вбачається, що 21.06.2021 на картку НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_1 , було зараховано 7000 грн. Цього ж дня частину коштів останній витратив на розваги, а частину переказав на «Скарбничку» (а. с. 140).
Доводи адвоката про те, що номер телефону НОМЕР_4 , який зазначений у договорі кредитної лінії від 21.06.2021 №964609812, не належить відповідачу, також є безпідставними та спростовуються листом АТ «КБ «ПриватБанк» від 01.08.2025, з якої вбачається, що саме цей номер значиться в банку як фінансовий номер телефону ОСОБА_1 (а. с. 139).
Сам факт того, що на даний час органами досудового розслідування проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні за №12021205480000272 по факту крадіжки 15000 грн з картки відповідача, також не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки укладення кредитного договору та отримання коштів підтверджується належними і допустимими доказами, наведеними вище.
З приводу доводів апеляційної скарги про те, що ТОВ «Юніт Капітал» є неналежним позивачем у даній справі, оскільки на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 борг не існував, а сторони не могли передбачити, що 21.06.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» буде укладено договір з ОСОБА_1 та виникне заборгованість, то колегія суддів також вважає їх безпідставними.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 ст. 1077 ЦК України).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 ст. 1078 ЦК України).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (частина 2 ст. 1078 ЦК України).
У постанові Верховного Суду від 07.01.2026 у справі №727/2790/25 зробив висновок, що допускається відступлення за договором факторингу наявної вимоги та майбутньої вимоги. При цьому для розмежування прав грошової вимоги, що може відступатися на підставі договору факторингу обрано різні критерії. Зокрема, для: (а) наявної вимоги - це строк платежу; (б) майбутньої вимоги - це момент виникнення. Різність критеріїв, які покладені в виокремлення видів, створює складнощі у розумінні як наявної, так і майбутньої вимоги;
наявна вимога - це право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (частина перша статті 1078 ЦК України). Втім очевидно, що строк платежу визначає не існування, а тільки можливість здійснення права грошової вимоги. І, звісно, що наявні грошові вимоги не вичерпуються тими, строк платежу яких настав. Оскільки якщо зробити протилежний висновок, то в категорію майбутніх вимог слід віднести будь-які інші права грошової вимоги, навіть ті, які існують в зобов`язанні, але їх здійснення залежить від настання умови чи спливу строку. Саме тому до наявних вимог потрібно віднести й «недозрілі» грошові вимоги. «Недозріла» вимога - це різновид наявної вимоги, тобто право грошової вимоги, можливість здійснення якої залежить від настання умови чи спливу строку платежу. Як наслідок наявна та недозріла вимога існують до або в момент укладення договору факторингу;
майбутня вимога - це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому (частина перша статті 1078 ЦК України), тобто майбутніми мають кваліфікуватися такі права грошової вимоги, що «з`явилися» з тих чи інших договорів, укладених після договору факторингу;
у договорі факторингу необхідно індивідуалізувати право грошової вимоги. Наявна та «недозріла» вимоги мають бути визначені в договорі факторингу з максимальним ступенем конкретності, яка б забезпечувала можливість виокремити такі вимоги від інших вимог клієнта в момент укладення договору факторингу. Для наявної та «недозрілої» вимоги, оскільки вони існують на час укладення договору факторингу, індивідуалізація може полягати, зокрема, у вказівці предмета (розміру чи обсягу вимоги), суб`єктів (як активного - кредитора, так і пасивного - боржника), підстави виникнення (наприклад, договір поставки);
майбутня вимога має піддаватися індивідуалізації не пізніше, аніж в момент її виникнення. Тобто майбутня вимога повинна мати потенційну властивість для ідентифікації в момент її виникнення. До цього часу майбутня вимога хоча б якось має пов`язуватися з клієнтом.
З огляду на викладене, оскільки в договорі факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01 було погоджено, що ТОВ «Таліон Плюс» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», у тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому, що не суперечить чинному законодавству, тому безпідставними є доводи адвоката, що ТОВ «Юніт Капітал» є неналежним позивачем у даній справі.
Щодо доводів апеляційної скарги про неповідомлення відповідача про відступлення права вимоги, то вони також не являються підставою для скасування рішення суду, оскільки з огляду на положення ч. 2 ст. 1082 ЦК України боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про задоволення позовних вимог.
Оскільки доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України,
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу адвоката Мальченка Дениса Володимировича, подану в інтересах відповідача ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 17 лютого 2026 року.

Головуючий – Замченко А.О.
Судді: Собина О.І.
Петен Я.Л.