ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

26.02.2026  Справа №905/1328/25  

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи 
за позовною заявою Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго", м. Дружківка, Донецька область
до відповідача Фізичної особи-підприємця Творіної Антоніни Геннадіївни, м. Слов`янськ, Донецька область 
про стягнення 141402,24 грн 

Суть справи:

Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" (далі - ОКП "Донецьктеплокомуненерго", позивач), через підсистему “Електронний суд”, звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Творіної Антоніни Геннадіївни (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 141402,24 грн, у тому числі: заборгованість за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби у розмірі 112111,74 грн, заборгованість за абонентське обслуговування у розмірі 1374,27 грн, нараховані 3% річних у розмірі 6305,90 грн. та інфляційні втрати у розмірі 21610,33 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у період з 01.10.2021 по 30.09.2025 ОКП "Донецьктеплокомуненерго" надавалися послуги з абонентського обслуговування до багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, б. 43, у якому знаходиться нежитлове приміщення загальною площею 349,0 кв.м, що належить фізичній особі-підприємцю Творіній Антоніні Геннадіївні на праві власності. Житловий будинок по вул. Свободи, б. 43 у м. Слов`янську приєднаний до системи централізованого опалення та обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії, який забезпечує загальний облік споживання теплової енергії в будівлі. Нежитлове приміщення загальною площею 349,0 кв.м відключено від системи централізованого теплопостачання, проте залишається невід`ємною частиною багатоквартирного житлового будинку та фактично бере участь у споживанні теплової енергії, що використовується для опалення місць загального користування (спільного майна співвласників будинку). При цьому вказане приміщення не обладнане вузлом розподільного обліку теплової енергії. За період з 01.10.2021 по 31.03.2025 відповідачу нараховано за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб 112111,74 грн. Також за період з 01.10.2021 по 30.09.2025 відповідачу нараховано плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії в сумі 1374,27 грн. За вказаний період оплати за отримані послуги відповідачем не проводились, у зв`язку чим позивачем також нараховано 3% річних у розмірі 6305,90 грн та інфляційні втрати у розмірі 21610,33 грн. за період з 01.10.2021 по 01.12.2025.
Ухвалою від 30.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції. 
Сторони було повідомлено про відкриття провадження у справі засобами електронного та поштового зв`язку, телефонограмою, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Господарського суду Донецької області (https://dn.arbitr.gov.ua/sud5006/) .
27.01.2026 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (з додатками), у якому відповідач зазначає про те, що між відповідачем та позивачем був укладений договір №599 від 01.10.2003 на постачання теплової енергії. Водночас 04.02.2008 за заявою відповідача позивачем був складений акт про відключення від постачання теплової енергії магазину «Спорттовари» за адресою Свободи, 43, м. Слов`янськ, Донецької області від мереж централізованого теплопостачання. Вказане підтверджується доданим до відзиву звітом про технічний стан нерухомого об`єкту розташованого за вищевказаною адресою. Згідно зі звіту про технічний стан нерухомого об`єкта теплопостачання та електропостачання відокремлені від інженерних мереж багатоквартирного будинку. Нежитлове вбудовано-прибудоване приміщення не має відношення до внутрішньо-будинкової системи опалення багатоквартирного житлового будинку, місць загального користування. Теплопостачання нерухомого об`єкту здійснюється за допомогою водогрійного електоро котла 6кВт. Внаслідок озброєної агресії РФ експлуатація приміщень, інженерних мереж та обладнання припинена в березні 2022 року, у зв`язку з вказаним позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.
09.02.2026 через підсистему "Електронний суд" до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якій позивач посилається на норми Закону України №2189 та Правила №830 та Методику №315 зазначивши, що відокремлення приміщення від мереж централізованого опалення не звільняє власника від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії витраченої на опалення місць загально користування.
Згідно з положеннями статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до частині 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Частинною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Під час розгляду справи судом досліджені усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:
Обласне комунальне підприємство “Донецьктеплокомуненерго” (надалі Позивач) є обласним теплопостачальним підприємством, яке виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. Підприємство засновано на спільній власності територіальних громад і знаходиться в управлінні Донецької обласної державної адміністрації.
Управління Підприємством на період дії Закону України “Про військово-цивільні адміністрації” здійснює облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація. Підприємство є юридичною особою та являється самостійним господарським суб`єктом, може від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем в судових органах, укладати угоди.
До складу підприємства у вигляді відокремлених підрозділів входить 16 теплопостачальних відокремлених підрозділів-виробничих одиниць, що не мають статусу юридичної особи та діють згідно з Положенням, затвердженим обласним комунальним підприємством “Донецьктеплокомуненерго”, а також самостійно здійснюють фінансово-економічну діяльність та являються самостійними платниками податків.
Відокремлений підрозділ “Виробнича одиниця обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” “Слов`янськтепломережа” не є юридичною особою, являється структурним підрозділом обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго”, діє на господарських засадах згідно з Положенням про неї з метою найбільшого, повного та якісного задоволення споживачів щодо забезпечення тепловою енергією, іншими видами послуг. Підприємство здійснює виробничу діяльність в межах прав, наданих обласним підприємством, керується законодавчими актами та іншими нормативними документами України, наказами та розпорядженнями позивача.
Згідно з положеннями Законів України «Про теплопостачання» та «Про житловокомунальні послуги», Позивач здійснює виробництво, транспортування та постачання теплової енергії відповідно до встановлених стандартів, нормативів і правил з метою забезпечення потреб опалення, підігріву питної води, а також інших господарських і технологічних потреб споживачів. 
Діяльність з постачання теплової енергії Позивач здійснює відповідно до вимог вказаного Закону та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії.
Як зазначає позивач, договірні відносини між Обласним комунальним підприємством “Донецьктеплокомуненерго”, як виконавцем та Фізичною особо-підприємцем Творіною Антоніною Геннадієвною, споживачем, врегульовані індивідуальним договором, який в силу законодавства є публічним договором приєднання. 
Індивідуальний договір згідно з частиною 2 договору набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця www.kpdtke.com.ua.
Розміщення тексту договору на офіційному сайті виконавця було здійснено 04.10.2021.
З 03.11.2021 вважаються укладеними типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання (які розміщені на сайті 04.10.2021).
Згідно з пунктом 4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуг.
Відповідно до пункту 5 Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання”, та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.
Згідно з пунктом 11 договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі — Методика розподілу). Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання”, обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).
Пунктом 12 договору визначено, що у разі коли будинок на дату укладення цього договору не обладнаний вузлом (вузлами) комерційного обліку теплової енергії, до встановлення такого вузла (вузлів) обліку обсяг споживання послуги у будинку визначається відповідно до Методики розподілу.
В пункті 30 Договору зазначено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:
- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), — в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; 
-плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця www.kpdtke.com.ua. 
У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).
Відповідно до пункту 31 договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця www.kpdtke.com.ua.
У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. 
У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.
Пунктом 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. 
Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. 
Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Згідно з пунктом 33 договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.
Відповідно до пункту 34 договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (підпункт 3 пункту 41 Договору). 
Згідно з пунктом 47 договору оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”.
Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (пункт 51 договору).
Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (пункт 52 договору).
Відповідно до пункту 55 договору припинення дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишилися невиконаними.
За твердженнями позивача на виконання умов зазначеного договору позивачем здійснено постачання теплової енергії до будинку співвласником якого є відповідач, що підтверджується актами про підключення житлового будинку до мережі (системи) теплопостачання (у зв`язку з початком опалювального сезону) б/н від 03.11.2020, 25.10.2021, 02.11.2022, 01.11.2023, 01.11.2024, актами приймання-передачі послуг з постачання теплової енергії та виставленими для оплати рахунками, які долучено до позовної заяви, за період жовтень 2021 – березень 2025 на загальну суму 112111,74грн.
Також до матеріалів справи надані акт приймання-передачі послуги з абонентського обслуговування та рахунки за період жовтень 2021 – вересень 2025 на загальну суму 1374,27 грн.
Постачання теплової енергії здійснювалось у багатоквартирний житловий будинок за адресою: Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Свободи, 43.
До матеріалів справи долучено копію Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухове майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер довідки 387462793 від 19.07.2024), відповідно до якої Творіна Антоніна Геннадіївна є власником нежилого вбудовано-прибудованого приміщення площею 349,0 кв.м за адресою Донецька обл., м.Слов`янськ, вулиця Свободи, будинок 43.
Житловий будинок по вулиці Свободи, 43 міста Слов`янськ Донецької області обладнано вузлом комерційного обліку теплової енергії, копія акту приймання теплового вузла обліку додається.
Нежитлове приміщення, що належить відповідачу, у встановленому законодавством порядку, відключено від системи централізованого опалення будинку, проте залишається невід`ємною частиною багатоквартирного житлового будинку та фактично бере участь у споживанні теплової енергії, що використовується для опалення місць загального користування (спільного майна співвласників будинку), при цьому вказане приміщення не обладнане вузлом розподільного обліку теплової енергії.
Відповідно до акту від 03.11.2020 проведено підключення житлового буднику до системи теплопостачання за адресою: вул.Свободи, 43. Початок опалювального сезону: 2020-2021р. Акт підписано з боку позивача та з боку житлової організації ОСББ (багатоквартирний будинок за адресою вул.Свободи, 43).
Згідно розпорядження керівника Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації №91 від 05.10.2021 “Про початок опалювального періоду 2021-2022” встановлено термін початку опалювального періоду 2021-2022 років з 16.10.2021, а для громадян, які мешкають у будинках з індивідуальними джерелами опалення – з 01.10.2021.
Відповідно до акту від 25.10.2021 проведено підключення житлового будинку до мережі (системи) теплопостачання (у зв`язку з початком опалювального сезону) за адресою: вул. Свободи, 43. Початок опалювального сезону: 2021-2022р. Акт підписано з боку позивача та ОСББ (багатоквартирний будинок за адресою вул. Свободи, буд. 43).
Згідно розпорядження керівника Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації №412 від 30.03.2022 “Про закінчення опалювального періоду 2021-2022 років”, встановлено терміни закінчення опалювального періоду 2021-2022 років.
Згідно розпорядження керівника Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації №184 від 19.10.2022 “Про початок опалювального періоду 2022-2023” встановлено термін початку опалювального періоду 2022-2023 років з 01.11.2022.
Відповідно до акту від 02.11.2022 проведено підключення житлового буднику до мережі (системи) теплопостачання (у зв`язку з початком опалювального сезону) за адресою: вул. Свободи, б. 43. Початок опалювального сезону: 2022-2023р. Акт підписано з боку позивача та ОСББ (багатоквартирний будинок за адресою вул. Свободи, 43).
Згідно розпорядження керівника Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації №218 від 10.03.2023 “Про закінчення опалювального періоду 2022-2023 років”, встановлено терміни закінчення опалювального періоду 2022-2023 років.
Згідно розпорядження керівника Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації №1845 від 19.10.2023 “Про початок опалювального періоду 2023-2024” встановлено термін початку опалювального періоду 2023-2024 років з 01.11.2023, а для громадян, які мешкають у будинках з індивідуальними джерелами опалення – з 01.10.2023.
Відповідно до акту від 01.11.2023 проведено підключення житлового буднику до мережі (системи) теплопостачання (у зв`язку з початком опалювального сезону) за адресою: вул.Свободи, буд.43. Початок опалювального сезону: 2023-2024р. Акт підписано з боку позивача та ОСББ (багатоквартирний будинок за адресою вул. Свободи, 43).
Згідно розпорядження керівника Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації №580 від 21.03.2024 “Про закінчення опалювального періоду 2023-2024 років”, встановлено терміни закінчення опалювального періоду 2023-2024 років.
Згідно розпорядження керівника Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації №1596 від 02.09.2024 “Про початок опалювального періоду 2024-2025” встановлено термін початку опалювального періоду 2024-2025 років з 01.11.2025, а для громадян, які мешкають у будинках з індивідуальними джерелами опалення – з 01.10.2024.
Відповідно до акту від 01.11.2024 проведено підключення житлового будинку до мережі (системи) теплопостачання (у зв`язку з початком опалювального сезону) за адресою: вул. Свободи, буд.43. Початок опалювального сезону: 2024-2025р.р. Акт підписано з боку позивача та ОСББ (багатоквартирний будинок за адресою вул. Свободи, буд. 43).
Згідно розпорядження керівника Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації №393 від 25.03.2025 “Про закінчення опалювального періоду 2024-2025 років”, встановлено терміни закінчення опалювального періоду 2024-2025 років.
Акти приймання-передачі послуг з постачання теплової енергії та акти приймання-передачі послуг з абонентського обслуговування за період з 01.10.2021 по 30.09.2025 підписані представником теплопостачальної організації. Споживачем акти не підписані. 
На підтвердження відображених у актах та рахунках даних стосовно тарифів за поставлену теплову енергію до позовної заяви додані розпорядження голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 27.10.2021 №1083/5-21 “Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для всіх категорій споживачів обласному комунальному підприємству “Донецьктеплокомуненерго”, та від 23.12.2021 №1309/5-21 “Про внесення змін до розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 27.10.2021 №1083/5-21”.
Відповідно до розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 27.10.2021 №1083/5-21“Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для всіх категорій споживачів” обласному комунальному підприємству “Донецьктеплокомуненерго” встановлено, зокрема, тариф на теплову енергію для споживачів без індивідуальних теплових пунктів (без врахування витрат на встановлення вузлів комерційного обліку) - 2540,13 грн/Гкал (без ПДВ); - на теплову енергію для споживачів без індивідуальних теплових пунктів (з врахуванням витрат на встановлення вузлів комерційного обліку) – 3484,32 грн/Гкал (без ПДВ).
Відповідно до розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації №1309/5-21 від 23.12.2021 “Про внесення змін до розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 27 жовтня 2021 року №1083/5-21” встановлено, зокрема, тариф на теплову енергію для споживачів без індивідуальних теплових пунктів (з врахуванням витрат на встановлення вузлів комерційного обліку) – 4088,80 грн/Гкал (без ПДВ); - встановлено, зокрема, тариф на теплову енергію для інших споживачів (крім населення) без індивідуальних теплових пунктів (без врахування витрат на встановлення вузлів комерційного обліку) – 4581,02 грн/Гкал (без ПДВ).
Згідно розпорядження начальника Донецької обласної військової адміністрації №477/5-23 від 02.10.2023 “Про встановлення обласному комунальному підприємству “Донецьктеплокомуненерго” тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для всіх категорій споживачів” обласному комунальному підприємству “Донецьктеплокомуненерго” встановлено, зокрема, тариф на теплову енергію для інших споживачів без індивідуальних теплових пунктів 3672,88 грн/Гкал (без ПДВ).
Згідно розпорядження начальника Донецької обласної військової адміністрації №85/5-24 від 19.02.2024 “Про “Про внесення змін до розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, начальника обласної військово-цивільної адміністрації від 02 жовтня 2023 року №477/5-23”, встановлено, зокрема, тариф на теплову енергію для інших споживачів без індивідуальних теплових пунктів – 3832,23 грн/Гкал (без ПДВ).
Згідно розпорядження начальника Донецької обласної військової адміністрації №599/5-24 від 09.09.2024 “Про встановлення обласному комунальному підприємству “Донецьктеплокомуненерго” тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для всіх категорій споживачів” обласному комунальному підприємству “Донецьктеплокомуненерго” встановлено, зокрема, тариф на теплову енергію для інших споживачів без індивідуальних теплових пунктів 3680,16 грн/Гкал (без ПДВ).
Відповідно до розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, начальника обласної військово-цивільної адміністрації №828/5-24 від 12.12.2024 “Про внесення змін до розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, начальника обласної військово-цивільної адміністрації від 09 вересня 2024 року №599/5-24” встановлено, зокрема, тариф на теплову енергію для інших споживачів без індивідуальних теплових пунктів – 3699,06 грн/Гкал (без ПДВ).
Відповідно до розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, начальника обласної військово-цивільної адміністрації №117/5-25 від 17.02.2025 “Про внесення змін до розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, начальника обласної військово-цивільної адміністрації від 09 вересня 2024 року №599/5-24” встановлено, зокрема, тариф на теплову енергію для інших споживачів без індивідуальних теплових пунктів – 3845,18 грн/Гкал (без ПДВ).

На підтвердження відображених у актах та рахунках даних стосовно тарифів за абонентське обслуговування позивачем до матеріалів справи долучено такі документи.
Так, згідно наказу Обласного комунального підприємства “Донецьтеплокомуненерго” №470 від 16.09.2020 “Щодо плати за абонентське обслуговування” затверджено розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента в місяць для послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, що надаються споживачем багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами, в розмірі 26,42грн з ПДВ, згідно калькуляції (додаток 1).
Так, відповідно до наказу Обласного комунального підприємства “Донецьтеплокомуненерго” №443 від 30.09.2021 “Щодо плати за абонентське обслуговування”, затверджено розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента в місяць для послуг з постачання теплової енергії, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг з урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 33,74 грн з ПДВ, без урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 23,04грн з ПДВ.
Поряд з цим, наказом Обласного комунального підприємства “Донецьтеплокомуненерго” №215 від 14.09.2022 “Щодо плати за абонентське обслуговування” затверджено розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента в місяць для послуг з постачання теплової енергії, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг з урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 29,15грн з ПДВ, та що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг з урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 21,36грн з ПДВ.
Згідно з наказом Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” №243 від 04.09.2023 “Щодо плати за абонентське обслуговування”, затверджено розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента в місяць для послуг з постачання теплової енергії, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг з урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 38,02 грн з ПДВ, без урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 28,07грн з ПДВ.
Окрім цього, згідно з наказом Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” №211 від 05.09.2024 “Щодо плати за абонентське обслуговування”, затверджено розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента в місяць для послуг з постачання теплової енергії, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг з урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 42,89грн з ПДВ, без урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 29,78грн з ПДВ.
Згідно з розрахунком позивача заборгованість відповідача за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.10.2021 по 31.03.2025 становить 112111,74 грн, заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.10.2021 по 30.09.2025 грн становить 1374,27 грн.
14.08.2023 за №52-10 позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про сплату заборгованості в якій, зокрема, зазначено, що станом на 01.08.2023 заборгованість складає 53002,54 грн за послугу з постачання теплової енергії ; 509,79 грн – за абонентське обслуговування, яку необхідно сплатити протягом 15 календарних днів з моменту її отримання. Вказана претензія була направлена на адресу відповідача, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією фіскального чеку АТ “Укрпошта”.
06.11.2025 за №552 позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про сплату заборгованості в якій, зокрема, зазначено, що станом на 01.10.2025 заборгованість складає 112111,74 грн за послугу з постачання теплової енергії ; 1417,16 грн – за абонентське обслуговування, яку необхідно сплатити протягом 30 календарних днів з моменту її отримання. Вказана претензія була направлена на адресу відповідача, що підтверджується копію фіскального чеку та поштової накладної АТ “Укрпошта” (№8412212878630).
Претензією від 10.11.2025 №664 позивач вимагав від відповідача сплатити заборгованість за договором протягом 30 календарних днів з моменту отримання даної претензії та попереджав, що у разі невиконання вимог претензії або залишення її без відповіді, позивач звернеться до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Претензія від 10.11.2025 №664, акти приймання-передачі послуг та рахунки були надіслані відповідачу засобами поштового зв`язку, на підтвердження чого до позовної заяви додано копію опису вкладення у цінний лист (поштове відправлення №5220400118076), копію фіскального чеку та поштової накладної АТ “Укрпошта”.
Позивач стверджує, що відповіді на претензію не отримано, оплата відповідачем не проведена, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії за період з 01.10.2021 по 31.03.2025 в розмірі 112111,74 грн, а також заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.10.2021 по 30.09.2025 в розмірі 1374,27 грн, що і стало причиною виникнення спору та звернення позивача з позовом до суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Позиція мотивована тим, що належне відповідачу нежитлове приміщення у результаті технічного переобладнання було від`єднало від постачання теплової енергії про що було складено акт про відключення нежитлового приміщення «магазину Спорттовари» (акт від 04.02.2008, наявний у Звіті про технічний стан за результатами обстеження від 01.01.2026), інші договори між сторонами не було укладено. Згідно зі звіту про технічний стан нерухомого об`єкта за результатами обстеження від 01.01.2026 теплопостачання та електропостачання відокремлені від інженерних мереж багатоквартирного будинку. Відповідач зазначає, що нежитлове вбудовано-прибудоване приміщення не має відношення до внутрішньо-будинкової системи опалення багатоквартирного житлового будинку, місць загального користування, вказане підтверджується оцінкою стану інженерних мереж та обладнання (п.7 Звіту про технічний стан). Теплопостачання нерухомого об`єкту здійснюється за допомогою водогрійного електро котла 6кВт. Внаслідок озброєної агресії РФ експлуатація приміщень, інженерних мереж та обладнання припинена в березні 2022 року.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що Фізична особа-підприємець Творіна Антоніна Геннадіївна є власником нежитлового приміщення загальною площею 349,0 кв.м, розташованого у складі багатоквартирного житлового будинку за адресою: Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 43. Приміщення споживача, яке належить відповідачу, обліковується як таке, що в передбаченому законодавством порядку було відокремлено від системи централізованого опалення будинку. 
Відносини, які виникають у процесі надання споживачам послуги з постачання теплової енергії, регулюються Законом України від 09.11.2017р. №2189 «Про житлово-комунальні послуги» (далі – Закон №2189), постановою КМУ №830 від 21.08.2019р., якою затверджено «Правила надання послуги з постачання теплової енергії» (далі – Правила №830) і типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії, а також іншими нормативно-правовими актами. При цьому, Закон №2189 є нормативним актом спеціальної дії. 
Всі співвласники будинку (незалежно від того чи постачається до їх приміщень теплова енергія, чи є приміщення житловим або ні) сплачують обсяг теплової енергії, витрачений на опалення місць загального користування та функціонування внутрішньобудинкової системи опалення будинку, а залишок теплової енергії, спожитої будинком, розподіляється між приміщеннями (житловими/ нежитловими) до яких безпосередньо постачається теплова енергія. Це пов`язано з тим, що відповідно до Закону України від 14.05.2015р. №417 “Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку” (далі – Закон №417) власники квартир багатоквартирного будинку є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання, і зобов`язані брати участь в утриманні будинку відповідно до своєї частки у майні будинку. При цьому, внутрішньобудинкові системи теплопостачання належать до інженерного (технічного обладнання) житлового будинку і є його невід`ємною частиною. 
Водночас, положеннями ст.382 Цивільного кодексу України які кореспондуються із ч.2 ст.7 Закону №417 кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. 
Таким чином, власник/співвласник квартири/нежитлового приміщення, яка/яке знаходиться у багатоквартирному будинку, зобов`язані нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир/нежитлових приміщень цього будинку. 
Позивач здійснює нарахування Відповідачу виключно за послугу з постачання теплової енергії, спожиту на загальнобудинкові потреби опалення. Окрім того, нараховується плата за абонентське обслуговування відповідно до вимог Закону України №2189 та умов типового індивідуального договору про надання послуги.
Щодо укладання договору на послугу з постачання теплової енергії позивач вказав про те, що 04.10.2021 позивач оприлюднив на своєму офіційному вебсайті https://kpdtke.com.ua текст індивідуального договору та форму заяви-приєднання, що відповідно до закону є публічною офертою. Відповідач, не скориставшись протягом 30-денного строку правом обрати іншу модель договірних відносин, фактично акцептував оферту та приєднався до умов індивідуального договору. 
Надання послуги позивачем відповідачу підтверджується актами підключення та відключення будинку за опалювальні сезони 2021– 2025 роки; рішеннями органів місцевого самоврядування про початок опалювальних періодів 2021– 2025; рахунками та претензіями, надісланими відповідачу. 
Таким чином, між сторонами укладено індивідуальний договір та відповідно до ч.1 ст.9 Закону №2189-VIII, споживач не звільняється від оплати фактично отриманих послуг, а відмова від укладення договору не усуває обов`язку сплатити за надану послугу. 
Щодо нарахувань за послуги теплопостачання
Відповідно до ст.9 Закону №2119, положень Правил №830 та Методики №315, обсяг споживання теплової енергії визначається за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії, що забезпечує загальний облік її споживання, згідно з показаннями його засобів вимірювальної техніки; до встановлення вузла комерційного обліку – за нормою споживання, встановленою органом місцевого самоврядування, що підлягає щомісячному коригуванню виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря.
Отже, законодавство передбачає різні алгоритми здійснення нарахувань за комунальну послугу в залежності від наявності чи відсутності вузла комерційного обліку теплової енергії. 
Багатоквартирний житловий будинок за адресою: Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 43 оснащено вузлом комерційного обліку теплової енергії Х12, заводський №01362, який прийнято на абонентській облік Позивача. Вузол комерційного обліку враховує всю теплову енергію, витрачену на будівлю. 
Загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється відповідно до Методики №315 на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення (останнє Позивачем не застосовується, оскільки споживачі із індивідуальним опаленням мають заізольовані стояки централізованого опалення). 
В подальшому із цього обсягу відокремлюється теплова енергія, витрачена на загальнобудинкові потреби опалення (визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку, залежно від поверховості будівлі/будинку, та додатково коригується із застосуванням коефіцієнту, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку) (інформація відображена у детальному розрахунку, який додано разом з позовом). 
Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/ опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. 
Приміщення відповідача є вбудовано-прибудованим у багатоквартирний будинок, споживання якого обліковується будинковим вузлом; за Методикою розподіл здійснюється за всіма приміщеннями будівлі як єдиної теплотехнічної системи, а участь у покритті загальнобудинкових витрат визначається за площею об`єкта, а не за наявністю/відсутністю радіаторів у конкретному блоці. 
Таким чином, споживач зобов`язаний сплачувати пропорційну частку теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби, незалежно від наявності індивідуального опалення або відключення приміщення від мережі централізованого опалення. Відповідно до пунктів 14 та 38 Правил №830, відключення від систем централізованого опалення не звільняє власників нежитлових приміщень від обов`язку відшкодовувати витрати за обсяг теплової енергії, використаної на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
Щодо обов`язку власника вбудовано-прибудованого (вбудованого) приміщення брати участь у покритті загальнобудинкових витрат
Відповідно до пункту 3 розділу І Методики №315, розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами житлових і нежитлових приміщень, у тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, обладнаних окремим входом. Отже, сама Методика прямо передбачає участь у розподілі теплової енергії саме таких об`єктів і не ставить участь у розподілі у залежність від факту проходження трубопроводів через конкретне приміщення або наявності/відсутності опалювальних приладів у ньому. 
Згідно з статтею 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільним майном багатоквартирного будинку є, зокрема, приміщення загального користування, несучі та огороджувальні конструкції, а також механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення. Відповідно до частини 2 статті 382 ЦК України всі власники квартир і нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками спільного майна такого будинку. Пункт 2 частини 1 статті 12 Закону №417 визначає, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають, зокрема, витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку. Таким чином, власник нежитлового приміщення у складі багатоквартирного будинку зобов`язаний брати участь у витратах, пов`язаних із спільним майном, у тому числі у витратах на теплову енергію, витрачену на опалення місць загального користування та функціонування внутрішньобудинкових систем.
Порядок проведення технічної інвентаризації (постанова КМУ №488) визначає, що вбудовано-прибудоване приміщення — це приміщення, частина внутрішнього об`єму якого є частиною внутрішнього об`єму основної будівлі, а інша — прибудованою; при цьому така прибудова має з основною частиною будівлі одну або більше спільних капітальних стін.
Отже, вбудовано-прибудоване приміщення конструктивно входить до складу будинку та не є самостійною будівлею, а його власник є співвласником спільного майна багатоквартирного будинку. 
Отже, усі власники нежитлових приміщень у складі багатоквартирного будинку повинні брати участь у витратах на утримання будинку та оплату комунальних послуг стосовно спільного майна пропорційно займаній площі, а відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від такої участі. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі №311/3489/18. 

Щодо висновку експерта про відокремлення приміщення від мереж багатоквартирного будинку 
Висновок експерта про те, що інженерні мережі, обладнання та устаткування приміщення Відповідача «відокремлені від мереж багатоквартирного житлового будинку» та що приміщення «не має відношення до внутрішньобудинкової системи опалення», не спростовує позовних вимог та не має вирішального значення для правильного вирішення спору.
Зазначений висновок ґрунтується на дослідженні інженерних мереж у межах самого приміщення Відповідача та встановленні способу його індивідуального опалення. Водночас предметом спору у даній справі є не спосіб опалення окремого приміщення, а обов`язок власника нежитлового приміщення у складі багатоквартирного будинку як співвласника спільного майна брати участь у покритті витрат на загальнобудинкові потреби опалення та функціонування внутрішньобудинкових систем.
Експертний звіт не містить аналізу показань вузла комерційного обліку теплової енергії будинку, не перевіряє правильність застосування формул і коефіцієнтів Методики №315, не надає альтернативного розрахунку загальнобудинкових потреб та не спростовує жодного з елементів розрахунку позивача. Таким чином, звіт не стосується безпосередньо правомірності нарахувань, а лише констатує технічні особливості приміщення Відповідача, що законодавством уже враховано і не є підставою для звільнення від участі у покритті загальнобудинкових витрат. 
Стосовно факту отримання Відповідачем у спірний період послуги з постачання теплової енергії. 
Факт отримання Відповідачем послуги у спірний період підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: рішеннями органів місцевого самоврядування про початок опалювальних періодів, актами про підключення будинку до системи теплопостачання в опалювальні періоди, рахунками на оплату та претензіями, надісланими Відповідачу. 
Позивачем до відповіді на відзив додано (лист) довідкову інформацію від 28.01.2026 №31, в.о. начальника ЦОК ВО «Слов`янськтепломережа», в якій зазначено, що багатоквартирний житловий будинок за адресою: Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 43 упродовж опалювальних періодів 2021– 2022 рр., 2022– 2023 рр., 2023– 2024 рр. та 2024– 2025 рр. був підключений до мереж теплопостачання Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», що підтверджено актами підключення (у зв`язку з початком опалювального періоду) від 25.10.2021, 02.11.2022, 01.11.2023 та 01.11.2024 відповідно. Протягом зазначених періодів мешканці будинку були забезпечені послугою з постачання теплової енергії. 
У довідці також зазначено, що протягом вказаних опалювальних періодів звернень від мешканців будинку, у тому числі від власника/користувача спірного нежитлового приміщення, щодо ненадання, надання не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості на межі централізованих інженерно-технічних систем, а також інформації про ненадання послуги з постачання теплової енергії з вини підприємства (зокрема у зв`язку з ліквідацією аварій) не надходило.
Котельня забезпечувала зазначений будинок тепловою енергією в повному обсязі та працювала за температурним графіком якісного регулювання відпуску тепла (залежно від температури зовнішнього повітря) з дотриманням нормативних показників для опалення приміщень. 
Крім того, на адресу підприємства не надано документів, які підтверджують, що багатоквартирний будинок за вказаною адресою було пошкоджено або зруйновано внаслідок збройної агресії РФ та що він втратив можливість отримувати теплову енергію від теплопостачального підприємства ОКП «ДТКЕ».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам суду виходить з такого:
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
За приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.
Згідно зі статтями 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
З огляду на приписи статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статтей 525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Разом з тим, частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду (частина 1 статті 630 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається оскільки вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин.
Частиною 6 статті 633 Цивільного кодексу України передбачено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору є нікчемними.
Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Доказ приєднання Відповідача до умов індивідуального договору підтверджується його діями, які свідчать про акцептування договору: фактичним отриманням послуг, відсутністю заперечень проти договору, неповерненням рахунків та актів. Відповідач не подавав заяву про укладення іншого письмового договору, а тому між сторонами встановилися договірні відносини без його окремого підписання — відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону № 2189. 
Згідно зі статтями 19 та 19-1 Закону України «Про теплопостачання» № 2633- IV, споживач зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію у строки, встановлені договором або законом. Крім того, частина перша статті 9 Закону № 2189 прямо передбачає, що відмова споживача від укладення договору не звільняє його від обов`язку сплачувати за фактично отримані житлово-комунальні послуги. 
Тобто, навіть у разі відсутності укладеного договору, факт споживання послуги породжує обов`язок її оплатити. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема в постановах від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13 та від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15: «Факт відсутності письмового договору не звільняє споживача від обов`язку оплатити фактично отримані житлово-комунальні послуги».
Спірні правовідносини за період з 01.10.2021 по 30.09.2025, які виникли між сторонами у даній справі регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (№2189-VІІІ від 09.11.2017), який введено в дію з 01.05.2019 та який є чинним.
Відповідно до наданої позивачем Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухове майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта, ФОП Творіної А.Г на праві власності належить нежитлове приміщення площею 349,0 кв.м. за адресою: Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, 43.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб.
Статтею 5 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” визначено, що до житлово-комунальних послуг належать, зокрема комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно з частиною 7 статті 21 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до статті 7 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 затверджено “Правила надання послуги з постачання теплової енергії” (далі - Правила).
Ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.
Нежиле приміщення, що належить відповідачу відключене від системи централізованого теплопостачання, проте воно розташоване у багатоквартирному будинку, який підключений до системи централізованого теплопостачання. У будинку встановлений вузол комерційного обліку теплової енергії, що підтверджується відповідним актом прийняття в експлуатацію. 
Отже нежиле приміщення є невід`ємною частиною житлового будинку, що в свою чергу свідчить, що ФОП Творіна А.Г. є співвласником даного будинку.
В матеріалах справи відсутні докази, що вказане нежиле вбудовано-прибудоване приміщення є самостійним об`єктом нерухомості. 
Абзацом 6 п. 14 Правил встановлено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі - Методика розподілу).
Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена Наказом від 22.11.2018 р № 315 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України визначено, що загальний обсяг спожитої теплової енергії та гарячої води у будівлі складається з наступних основних складових:
- обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача;
- обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будівлі;
- обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення;
- обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання.
Згідно з положеннями пункту 12 розділу ІV Методики, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.
Відповідно до положень п.24 Правил розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу. Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.
Пунктами 32, 34, 35, 36 Правил передбачено, що плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання". Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.
Відповідно до п. 38 Правил споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).
Підпунктом 12 п.42 Правил визначено, що споживач має право відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 р. № 169; це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).
В то й же час пп. 5, 13 п. 45 Правил встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. У разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).
Статті 16, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначають постачання теплової енергії безперервно, крім часу перерв, зокрема, на міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами.
Пунктом 31 Правил передбачено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії.
Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень, які є невід`ємною частиною житлового будинку. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Вказані приміщення не підпадають під термін неопалювальне приміщення. Відтак на відповідача покладається обов`язок сплачувати пропорційну частку теплової енергії, віднесеної на загальнобудинкові потреби, та частку, що припадає на опалення приміщень, визначених за Методикою № 315, - пропорційно площі його об`єкта.
Таким чином, у відповідача, як власника нежилого приміщення площею 349,0 кв.м. за адресою: Донецька обл., м. Слов`янськ, вул.Свободи, 43 у спірний період виникло зобов`язання здійснити оплату за надані послуги теплопостачання, які обчислені позивачем відповідно до вимог Методики №315.
Матеріали справи містять розпорядження “Про встановлення обласному комунальному підприємству “Донецьктеплокомуненерго” тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для всіх категорій споживачів” на відповідні періоди.
З наданих актів приймання-передачі теплової енергії та рахунків за спірний період вбачається використання вказаних у розпорядженнях тарифів при формування ціни за поставлену теплову енергію.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за актами та рахунками за період з 01.10.2021 по 30.03.2025 за теплову енергію/послуги з постачання теплової енергії, за вказаний період позивачем нараховано 112111,74 грн.
Вартість спожитої відповідачем теплової енергії, згідно актів приймання-передачі та неоплаченої станом на теперішній час становить 112111,74 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивач порушив пункти 34, 35 Правил та умови договору якими передбачено, що рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання". Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором.
Судом встановлено, що позивач направив відповідачу акти приймання-передачі наданих послуг та рахунки на оплату послуг з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб та абонентське обслуговування за весь спірний період лише з претензією від 10.11.2025 №664, якою вимагав від відповідача сплатити заборгованість за договором протягом 30 календарних днів з моменту отримання даної претензії.
Вказана претензія з додатками була надіслана відповідачу засобами поштового зв`язку 11.11.2025, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні копія опису вкладення у цінний лист (поштове відправлення №5220400118076), копію фіскального чеку та поштової накладної АТ “Укрпошта”.
Суд наголошує, що норми чинного законодавства які регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг не передбачають негативних правових наслідків для позивача за порушення пунктів 34, 35 Правил та умов договору щодо порядку та строків виставлення рахунків, а отже такі рахунки, виставлені з порушенням Правил та умов договору мають бути оплачені. 
Таким чином, обов`язок оплатити заборгованість по виставленим разом з претензією рахункам виникає у відповідача через 30 календарних днів з моменту коли відповідач отримав або мав отримати вказані рахунки.
Вказані обставини у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України не спростовано, протилежного з матеріалів справи не вбачається.
Враховуючи викладене вище, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб за період з 01.10.2021 по 31.03.2025 в сумі 112111,74 грн. підлягають задоволенню. 

Щодо плати за абонентське обслуговування.
Згідно з п.30 договору, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. №830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), — в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця www.kpdtke.com.ua.
Відповідно до пункту 32 договору, плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.
Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (пункт 41 договору).
Відтак, плата за абонентське обслуговування входить до плати виконавцю комунальної послуги за договором.
Стаття 1 Закону України “Про житлово - комунальні послуги” визначає, що плата за абонентське обслуговування - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку. Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхні приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги.
Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №808 “Про встановлення граничного розміру плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами”.
Так, відповідно до наказів Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” №470 від 16.09.2020, №443 від 30.09.2021, №215 від 14.09.2022, №243 від 04.09.2023, №211 від 05.09.2024 “Щодо плати за абонентське обслуговування” затверджено розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента в місяць для послуг з постачання теплової енергії, що надаються споживачем за індивідуальними договорами, в розмірі 26,42грн з ПДВ; з урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 33,74грн з ПДВ, без урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 23,04грн з ПДВ; з урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 29,15грн з ПДВ, безз урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 21,36грн з ПДВ; з урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 38,02грн з ПДВ, без урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 28,07грн з ПДВ; з урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 42,89грн з ПДВ, без урахування витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку в розмірі 29,78грн з ПДВ.
Позивачем здійснювались нарахування щомісяця протягом року у фіксованому розмірі, відповідно до вищевказаних наказів.
Згідно наявних в матеріалах справи документів, відповідачу за абонентське обслуговування нараховано плату, яка з урахуванням розрахунку за період з 01.10.2021 по 30.09.2025, становить 1374,27 грн.
Відповідачем не спростовано розмір означених позовних вимог.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за абонентське обслуговування у розмірі 1374,27грн за період 01.10.2021 по 30.09.2025 підлягають задоволенню.

Позивачем заявлено до стягнення окрім заборгованості за послуги теплової енергії та абонентського обслуговування, 3% річних в сумі 6305,90грн та інфляційні втрати в сумі 21610,33 грн нараховані за період з 01.12.2021 по 01.12.2025.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи висновок суду, що обов`язок оплатити заборгованість по виставленим разом з претензією рахункам виникає у відповідача через 30 календарних днів з моменту коли відповідач отримав або мав отримати вказані рахунки, а також те, що рахунки разом з претензією були направлені відповідачу лише 11.11.2025 у позивача відсутні правові підстави для нарахування 3% річних та інфляційні втрат за період з 01.12.2021 по 01.12.2025, що має наслідком відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. 
Щодо заперечень відповідача проти позову, суд зазначає, що всі доводи та міркування відповідача взяті судом до уваги, проте вказані заперечення спростовуються матеріалами справи та доводами позивача, а отже не приймаються судом як юридично спроможні. 

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково.

Розподіл судових витрат:
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 165, 231, 236-238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго”, до Фізичної особи-підприємця Творіної Антоніни Геннадіївни про стягнення заборгованості у розмірі 141402,24 грн, у тому числі: заборгованість за теплову енергію на загальнобудинкові потреби у розмірі 112111,74 грн, заборгованість за абонентське обслуговування у розмірі 1374,27 грн, 3% річних у розмірі 6305,90 грн. та інфляційні втрати у розмірі 21610,33 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Творіної Антоніни Геннадіївни ( АДРЕСА_1 ; код ІПН НОМЕР_1 ) на користь Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” (84207, Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, б.39, код ЄДРПОУ 03337119) заборгованість за теплову енергію на загальнобудинкові потреби у розмірі 112111,74 грн, заборгованість за абонентське обслуговування у розмірі 1374,27 грн та витрати по оплаті судового збору в сумі 1944,16 грн. 

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині, відмовити.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.
Рішення складено та підписано 26.02.2026. 

Суддя М.О. Лейба