Справа № 565/2709/25
Провадження № 2/565/129/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(з а о ч н е)

09 березня 2026 року м.Вараш

Вараський міський суд Рівненської області у складі: 
головуючого судді Зейкана І.Ю.,
з участю секретаря судового засідання Ломази С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні у приміщенні Вараського міського суду Рівненської області цивільну справу № 565/2709/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором № 0964194470 від 12.10.2020 у сумі 47 415,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 12.10.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та позичальником, яким є ОСОБА_1 на підставі Заявки-анкети № 3292150 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики, що акцептована відповідачем, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12, п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України), було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0964194470.
Відповідно до умов викладених в Оферті, Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, Правила та Заявка-анкета становлять єдиний документ - Договір. Відповідно до умов Договору позики позичальнику надано кредит в розмірі 3 000 грн., строк користування кредитом - 15 днів, строк дії Договору - 3 роки, відсоткова ставка - 1,75 % за один день користування кредитом.
Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання Заявки і, відповідно, укладення Договору здійснюється наступним чином: клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через АРІ-сервіс надсилається на телефонний номер Клієнта, верифікований в його Особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора СМС-відправлень. Після введення Клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними.
Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні ст.ст 641, 644 Цивільного кодексу України.
Пропозиція (Оферта) на отримання кредиту згідно Заявки-анкети підписаної Позичальником, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою CMC-повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця.
Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем (ТОВ «Інфінанс») було перераховано грошові кошти в розмірі 3 000 грн.
Підписанням Акцепт оферти Відповідач, також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором позики, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору позики, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.
16.12.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 16-12/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № 0964194470. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № 0964194470.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за Договором позики, Відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови кредитного договору. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з Позичальника станом на формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 117 240,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) – 3 000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 85 365,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги до дати виготовлення розрахунку заборгованості) – 28 875,00 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 47 415,00 грн. з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) – 3 000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 44 415,00 грн.
Попередня сума судових витрат, які поніс позивач (ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи складає: 2 422 грн, яка вираховується виходячи із розміру сплати позивачем судового збору за подання позову та підтверджується залученим у формі додатку до позовної заяви копією платіжного доручення та 16 000,00 грн - витрат на правничу допомогу.
У позовній заяві представник позивача просить проводити розгляд справи без його участі, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим в силу вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Суд на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи 
З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12.10.2020 року між ТОВ «Інфінанс» та позичальником, яким є: ОСОБА_1 на підставі Заявки - анкети № 3292150 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики, що акцептована відповідачем, шляхом підписання електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень частин шостої та дванадцятої статті 3, статті 12, пункту 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», частини першої статті 205 Цивільного Кодексу України), було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0964194470/1. Вказана обставина підтверджується копіями пропозиції укласти договір (а.с. 55) та копією акцепту оферти від 12.10.2020 (а.с. 63).
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до умов викладених в пропозиції (оферті) від 12.10.2020 (а.с. 55), ця пропозиція (оферта), акцепт оферти та заявка-анкета становлять єдиний документ - Договір. Відповідно до умов Договору позики позичальнику надано кредит в розмірі 3 000, 00 грн; строк користування кредитом - 15 днів; строк дії договору - 3 роки; відсоткова ставка - 1,75 % за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка 638,75 %, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 787,50 грн, за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; реальна процентна ставка за кредитом становить 638, 75 % при використанні номінальної відсоткової ставки; максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов договору; максимальна річна відсоткова ставка 1277, 5% застосовується за умови неналежного виконання умов Договору; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 1 575,00 грн за умови неналежного виконання умов договору; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 1277,5% за умови неналежного виконання умов договору. Всі інші умови викладені у Правилах, з якими відповідач ознайомився до укладення Договору, та які є невід`ємною частиною Договору (Оферти та Акцепту Оферти).
Пункт 7 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту передбачає порядок зміни/продовження строку дії фінансового кредиту, порядок зміни та припинення дії договору.
Пункт 9 цих Правил передбачає Відповідальність сторін.
Зокрема п.п.9.2, 9.3 передбачають, що позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, на вимогу Товариства, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 1277,5 % річних від простроченої суми, як плата за неправомірне користування чужими грошовими коштами (понадстрокове користування грошовими коштами) в розумінні частини другої статті 625 Цивільного кодексу України. Встановлені цим пунктом проценти нараховуються на прострочену суму кредиту та/або процентів за весь час прострочення, починаючи з першого дня прострочення по день фактичної сплати простроченої суми.
Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні статей 641, 644 Цивільного кодексу України.
Згідно зі статтею 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди у сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У справі, що переглядається, встановлено, що договір про надання позики № 0964194470/1 від 12.10.2020 року укладено в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідачем не надано належних доказів про те, що договір укладено іншою особою, а не ним, а також доказів на підтвердження того, що грошові кошти перераховані на банківську картку, яка належить не йому.
Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року в справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року в справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22) від 04 грудня 2023 року в справі № 212/10457/21 (провадження № 61-6066св23), від 01 липня 2024 року в справі № 638/161/22 (провадження № 61-4022св24) та інших, що свідчить про усталеність судової практики у цій категорії спорів.
Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем (ТОВ «Інфінанс») було перераховано грошові кошти в розмірі 3 000 грн. Така обставина підтверджується копією довідки ТОВ «Інфінанс» від 09.09.2025 (а.с. 74). 
Відповідно до розрахунків заборгованості (а.с. 18, 76-80), за відповідачем ОСОБА_1 рахується заборгованість у сумі 114 240,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту у сумі 3 000,00 грн, заборгованість за відсотками за період з 12.10.20 до 10.01.23 у сумі 88 365,00 грн та з 10.01.23 до 11.10.23 у сумі 28 875,00 грн.
Враховуючи, встановлену обставину невиконання відповідачем ОСОБА_1 умов договору № 0964194470/1, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом, суд бере до уваги наступні обставини. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у якій припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У зазначеній постанові Верховний Суд, розглядаючи питання стягнення штрафних санкцій за договором споживчого кредитування, сформував низку правових висновків. Зокрема, Велика Палата розмежувала поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання».
Надаючи правову оцінку вказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Указаний висновок міститься у п. 35 Постанови.
Окрім того, в п. 54 постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Тобто, згідно з позицією Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Згідно з умовами спірного кредитного договору сторонами узгоджено строк користування кредитом у розмірі 3 000,00 грн - 15 днів, з відсотковою ставкою 1,75 % за один день користування кредитом. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 787,50 грн за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації та 1 575,00 грн за умови неналежного виконання умов договору.
У розділі 7 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal», затверджених наказом № 14/1 від 18.08.2020 директора ТОВ «Інфінанс», визначено умови пролонгації кредиту.
Станом на 26.10.2020, дату закінчення узгодженого сторонами строку користування кредитом, відповідачем не повернуто жодних коштів за цим договором, ні процентів за всі 15 днів користування, ні тіла кредиту. Автоматичної пролонгації кредиту умовами договору і Правилами не передбачено.
Ураховуючи наведене та умови укладеного сторонами кредитного договору, суд доходить висновку про обгрунтованість доводів позивача щодо наявності заборгованості у ОСОБА_1 за кредитним договором надання позики № 0964194470/1 від 12.10.2020 за тілом кредиту у сумі 3 000,00 грн та нарахованих процентах за користування кредитом у сумі 1 575,00 грн на загальну суму 4 575,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом ( стаття 514 ЦК України).
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
16 грудня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 16-12/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у тому числі за Договором позики № 0964194470/1 від 12.10.2020 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та боржником за яким є ОСОБА_1 .
Відповідно до п.2.1. за цим договором, клієнт первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 78785588 грн 40 коп., а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками ( а.с. 19).
За приписами п. 6.1.4 право вимоги переходить до Фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання передавання Реєстру Боржників (Додаток № 2), який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого Права вимоги.
Відповідно до п. 7.1. Договору, сторони домовились, що розмір фінансування за реєстром боржників складає 396244 грн 65 коп (а.с. 19 зворот).
Реєстр боржників до договору факторингу № 16-12/21 від 16 грудня 2021 року, зокрема, номер в реєстрі 1247, засвідчує передачу права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 ( а.с. 27).
Факт перерахування коштів у сумі 396244 грн 65 коп підтверджується платіжним дорученням № 313100085 від 17 грудня 2021 року (а.с. 24).
У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року (а.с. 30-35), в тому числі за Договором позики № 0964194470/1 від 12.10.2020 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та боржником яким є ОСОБА_1 .
Згідно із п. 5.2 цього договору, Права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді.
Реєстр боржників до договору факторингу № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, зокрема, номер в реєстрі 7172, засвідчує перехід права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 ( а.с. 49).
На підставі викладеного суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за кредитним договором надання позики № 0964194470/1 від 12.10.2020 за тілом кредиту у сумі 3 000,00 грн та нарахованих процентах за користування кредитом у сумі 1 575,00 грн, на загальну суму 4 575,00 грн.
Щодо витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Позивачем заявлено вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 16 000 грн.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем подано належні докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у сумі 16 000,00 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).
Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (рішення від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України»). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи вищевказане та те, що зазначені витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, типовість позовних заяв характерних позивачу, критерії реальності адвокатських витрат, з урахуванням часткового задоволення позову, суд доходить висновку, що із ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Коллект Центр» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в суді у розмірі 4 000 грн.
Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 2422 грн 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією від 20.10.2025.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вказане з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 233 грн 70 коп, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Таким чином, судові витрати, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача становлять 4 233,70 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 4 575 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят п`ять) грн 00 коп. заборгованості за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0964194470/1 від 12.10.2020 року.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» понесені у справі судові витрати в розмірі 4 233 (чотири тисячі двісті тридцять три) грн 70 (сімдесят) коп.
У задоволенні вимог у іншій частині відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр», місце знаходження м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . 

Головуючий суддя І.Ю. Зейкан