Справа № 357/5221/26
1-кп/357/770/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2026 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 12026111030000249 внесеному до ЄРДР 10.02.2026 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, Київської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не працюючої, одруженої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 ,
обвинувачена ОСОБА_3 
У С Т А Н О В И В:
В порушення приписів, передбачених ст. 178 Цивільного Кодексу України, п. 1 Додатку №1 (Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України), затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992, п. п. 2, 3, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 (далі – Положення), п. п. 2.1, 2.3 Розділу 2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 (далі – Інструкції), у ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці виник протиправний умисел, спрямований на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. 
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам вищевказаних нормативно-правових актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 09 лютого 2026 року, біля паркану будинку № 55 по вулиці Залізничній у м. Біла Церква Київської області, без передбаченого законом дозволу придбала - знайшла ручну осколкову гранату «Ф-1», яку поклала до кишені куртки, в яку була одягнена, та почала її зберігати і носити, без передбаченого законом дозволу.
У подальшому, 10 лютого 2026 року, в період часу з 00 години 48 хвилин по 01 годину 37 хвилин, працівниками поліції під час обшуку затриманої у порядку ст. 208 КПК України - ОСОБА_3 поблизу будинку 52 по вулиці Залізничній у м. Біла Церква Київської області, виявлено та вилучено уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2, який є конструктивною частиною бойових припасів, а саме - ручних осколкових гранат РДГ-5, РГ-42 та Ф-1, та корпус ручної гранати Ф-1, який є конструктивною частиною бойового припасу, а саме - ручної осколкової гранати Ф-1, які ОСОБА_3 придбала за вищевказаних обставин, носила та зберігала без передбаченого законом дозволу.
ОСОБА_3 вчинила носіння, придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України. В підготовчому судовому засідання сторони надали до суду угоду про визнання винуватості, укладену 16.04.2026 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності захисника – адвоката ОСОБА_7 , яку сторони просили затвердити.
За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор – ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 263 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України – 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 79 КК України, узгоджено, ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України. Підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила обставини вчинення нею кримінального правопорушення, погодилася з встановленими обставинами. Повідомила, що зробила належні висновки, більше таке не повториться. Зазначила, що угода підписана нею добровільно, без примусу та обіцянок. Їй зрозумілі наслідки укладення угоди та наслідки її невиконання. Просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання.
Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Зазначив, що угода підписана в його присутності, добровільно з роз`ясненням всім можливих наслідків.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у носінні, придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, яке, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обвинуваченій ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження її права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на її користь, крім того, їй роз`яснено наслідки невиконання угоди.
Суд переконався, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, заміжня, на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,  може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання та звільнення від його відбування, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 79 КК України.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченої немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченої на користь держави в розмірі 6239 (шість тисяч двісті тридцять дев`ять) грн. 80 коп.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 16.04.2026 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності захисника – адвоката ОСОБА_7 .
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16.04.2026 року покарання за ч. 1ст. 263 КК України – 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 79 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовий строком 1 рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти ОСОБА_3 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 79 КК України у разі, коли звільнена від відбування покарання з випробуванням жінка відмовилася від дитини, передала її в дитячий будинок, зникла з місця проживання, ухиляється від виховання дитини, догляду за нею, не виконує покладених на неї судом обов`язків або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, суд за поданням контролюючого органу направляє засуджену для відбування покарання згідно з вироком суду.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави в розмірі 6239 (шість тисяч двісті тридцять дев`ять) грн. 80 коп.
Речові докази: конструктивну частину бойового припасу, а саме - ручної осколкової гранати Ф1, яка поміщена до спецпакету "RІС2000997", конструктивну частину бойових припасів, а саме - ручних осколкових гранат РДГ-5, РГ-42 та Ф-1, які поміщені до спецпакету "СRІ1031795" та передані на відповідальне зберігання до військової частини НОМЕР_1 - знищити. 
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. 
Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення. 
Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення. 

Суддя: ОСОБА_8