Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
заочне

Справа №338/346/26
Провадження №2/338/562/26
24 квітня 2026 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді     Рибки Л.Я.
з участю секретаря судових засідань  Мороз Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

09 березня 2026 року представник позивача ТОВ "Кошельок" Гурський Г.Ю. через систему "Електронний суд" подав до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №3648710516-453559 від 03 вересня 2021 року в сумі 10 902 грн 37 коп., судових витрат та витрат на правову допомогу.
Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Позов обґрунтований тим, що 03 вересня 2021 року відповідач за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/) уклав з ТОВ "Кошельок"договір №3648710516-453559 про надання коштів у кредит, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. 
Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ "Кошельок" взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту становить 7 000 грн, початковий строк кредитування становить
29 днів, дисконтна відсоткова ставка - 1,2 % на добу за початковий строк кредитування (лояльний період), базова процентна ставка становить 2,2% на добу за продовжений строк користування кредитом.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору, та перерахував грошові кошти на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідач вказав в особистому кабінеті як банківська картка, на яку кредитодавець повинен перерахувати кошти згідно з договором №3648710516-453559 від 03 вересня 2021 року.
Відповідач умови фінансового договору належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти на загальну суму 6 505 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконанн умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. 
Враховуючи вищевикладене у відповідача ОСОБА_1 утворилась заборгованість станом на дату подання позову, яка становить 10 902 грн 37 коп. і складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3 851 грн та заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 7 051 грн 37 коп.
Посилаючись на викладене та те, що відповідач має непогашену заборгованість за вищевказаним договором в загальному розмірі 10 902 грн 37 коп., позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь вказану заборгованість.
Стислий виклад позиції учасників справи, відомості про рух справи, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Богородчанського районного суду від 11 березня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, клопотання представника позивача задоволено та витребувано з АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" інформацію щодо надходження на платіжну картку відповідача коштів у розмірі
7 000 грн від ТОВ "Кошельок", а також інформацію про рух коштів.
Представник позивача ТОВ "Кошельок" Гурський Г.Ю. в судове засідання не прибув, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщенням інформації про розгляд справи на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтеренет на веб-сайті судової влади.
Про причини неявки ОСОБА_1 суд не поінформував, своїм правом на подання відзиву не скористався, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від нього не надходило.
24 квітня 2026 року постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.
Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин, застосувані норми права.
Судом встановлено, що між ТОВ "Кошельок" та відповідачем ОСОБА_1 03 вересня 2021 року укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №3648710516-453559, який підписано відповідачем 03 вересня 2021 року електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 9001 (а.с. 11 зворот-16).
Пунктом 1.1. договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 7 000 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту споживчий кредит (п. 1.2.).
Згідно з п. 1.3.2. договору проценти за користування кредитом складають 2 520 грн, які нараховуються за ставкою 1,20 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,20% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.3.3.). Дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк лояльного періоду (п. 1.3.3.1.). Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.3.4., 3.5., 3.6. цього договору (п. 1.4.).
Кредит надається строком на 29 днів, початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця (п. 2.1.).
Сторони погодили, що встановлений в п. 2.1. договору строк лояльного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом (п. 2.2.). Кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит в строк не пізніше 2 (дві доби) банківських днів від дати підписання цього договору. Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1. цього договору (п. 2.3.). Кредит надається позичальнику, згідно з його заявкою, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у заявці (2.4.).
Відповідно до п. 3.1. договору проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом. Нарахування процентів за цим договором здійснюється з урахуванням числа днів у календарному році (вихідних, святкових та неробочих днів включно) (п. 3.2.). Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, що є додатком до цього договору (п. 3.3.).
Відповідно до вимог частини 4 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" сукупна вартість кредиту для позичальника ( у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової (процентної) ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням цього договору за умови дотримання позичальником графіку розрахунків, що є додатком цього договору, становить 9 520 грн, або 136% від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 2 520 грн, або 36% від суми кредиту (п. 3.4.).
Згідно з п. 3.5. договору сторони погоджуються що у випадку користування кредитом з боку позичальника більше за визначений Лояльним періодом, встановлений п. 2.1. договору або додатковими угодами між сторонами, зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період користування кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 3.4 цього договору процентна ставка менша ніж 2 (два) відсотки від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою визначеною п. 3.4. договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 2,2% (два цілих два десятка процента) за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення кредиту. Таким чином зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 1,85 розповсюджуються на весь період користування кредитом з моменту укладення цього договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені позичальником до моменту завершення строку, встановленого п. 2.1. договору.
Відповідно до п. 3.6. договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст.212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування кредитом на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного Періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного Періоду (п. 3.7.).
З наступного дня після закінчення лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 803 (вісімсот три) процента річних, що становить 2.2 проценти в день від суми кредиту з кожен день користування ним (п. 3.8.). 
З наступного дня після закінчення Лояльного періоду у відповідності до положень
ч. 2 ст. 625 ЦК України, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю сплачувати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 (три) проценти річних від простроченої суми (п. 3.9.).
Позивачем долучено графік розрахунків, яким встановлюється періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а також вказано, що сукупна вартість кредиту за дисконтною ставкою складає 34,8% від суми кредиту (у процентному вираженні) або 2 436 грн (у грошовому вираженні) та включає в себе: проценти за користування кредитом у розмірі 1,2% від суми кредиту (у процентному вираженні) або 84 грн (у грошовому виразі); суму кредиту у розмірі 7 000 грн (у грошовому вираженні) (а.с. 16 зворот).
У графіку розрахунків зазначено: в графі "Дата видачі кредиту" - 03 вересня 2021 року, "Кількість днів у розрахунковому періоді" - 29 днів, "Види платежів за кредитом": "сума кредиту за договором/погашення суми кредиту"- 7 000 грн, "проценти за користування кредитом" 34,8 грн.
У паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем електронним одноразовим ідентифікатором зазначено строк кредитування 29 днів, сума/ліміт кредиту
7 000 грн (п. 3. Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача.(а.с.10-11). Підписання паспорта споживчого кредиту відповідач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування.
Також позивачем до матеріалів справи додано візуальну форму, щодо послідовності дій клієнта, де зазначено, що відповідачем ОСОБА_1 03 вересня 2021 року о 19:46:28 здійснено вхід в особистий кабінет, погоджено заявку на кредит, підтверджено платіжну картку, запит формування одноразового ідентифікатора для підписання договору, а саме відправлення в смс-повідомленні на номер телефону клієнта одноразового ідентифікатора 9001 та 03 вересня 2021 року о 19:49:30 відповідачем підписано договір (а.с. 19). 
Відповідно до детального розрахунку заборгованості за договором №3648710516-453559 від 03 вересня 2021 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту всього видано кредиту 7 000 грн, нараховано % в межах лояльного періоду за кредитом 84 грн, нараховано % за продовжений строк користування позикою починаючи з 02 жовтня 2021 року на загалну суму 7 971 грн 37 коп., всього сплачено відповідачем 6 505 грн, з них: 3 149 грн за кредитом, 3 356 грн по відсотках. Загальний залишок заборгованості згідно з кредитним договором складає 10 902 грн 37 коп., з яких: 3 851 грн заборгованість за кредитом, 7 051 грн 37 коп. заборгованість за процентами (а.с.20-21).
Відповідно до повідомлення ТОВ "ТАС ЛІНК" 09 вересня 2021 року через платіжну систему ТОВ "ТАС ЛІНК" проведено успішне зарахування на карту клієнта номер 537541хххххх3233, дата: 03-09-2021 19:49:33, сума операції: 7000 грн, номер ID транзакції 41159464-098d-4ee2-904a-6132521bc332, опис замовлення: видача кредитних коштів за договором №3648710516-453559 (а.с.22).
На виконання ухвали суду від 11 березня 2026 року АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" листом №БТ/Е-12147 від 06 квітня 2026 року повідомило, що на платіжну картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 було зараховано платіж у сумі
7 000 грн від ТОВ "Кошельок" (а.с. 41).
Відповідно до виписки по рахунку за період з 03 вересня 2021 року по 01 жовтня 2021 року здійснено переказ коштів 03 вересня 2021 року о 19:49:32 у сумі 7 000 грн
(а.с. 43-48).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначено Законом України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (надалі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронна комерція - це відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 2, 4 ст. 8 Закону № 675-VIII покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.
Фізична особа повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею
Зі змісту зазначеної норми вбачається, що законом передбачено три різні способи акцепту пропозиції на укладення електронного договору.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12
ст. 11 Закону № 675-VIII).
Згідно ст. 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 3 Закону № 675 -VIII визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа.
Статтею 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Отже, між сторонами вказаного договору було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений ними в електронній формі з використанням електронних підписів.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ЦК України.
Відповідно до ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим.
Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Висновки суду за результатами розгляду справи.
Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ "Кошельок" та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір №3648710516-453559 від 03 вересня 2021 року та погоджені істотні умови договору: сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк та порядок повернення коштів.
За умовами кредитного договору №3648710516-453559 від 03 вересня 2021 року відповідач ОСОБА_1 отримав грошові кошти у розмірі 7 000 грн, які не повернув. Кредитний договір, графік розрахунків, паспорт споживчого кредиту підписано одноразовим ідентифікатором 9001 (а.с.10-17).
Перерахунок кредитних коштів підтверджується інформацією ТОВ "ТАС ЛІНК" про те, що 03 вересня 2021 року через платіжну систему ТОВ "ТАС ЛІНК" проведене успішне зарахування на карту клієнта грошових коштів 03 вересня 2021 року о 19:49:33 року на картку № НОМЕР_2 в розмірі 7 000 грн, номер ID транзакції 41159464-098d-4ee2-904a-6132521bc332, опис замовлення: видача кредитних коштів за договором №3648710516-453559 (а.с.22), а також інформацією АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" №БТ/Е-12147 від 06 квітня 2026 року про те, що на платіжну картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 було зараховано платіж у сумі 7 000 грн від ТОВ "Кошельок" (а.с. 41).
Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідачем частково сплачено кошти в сумі 6 505 грн, зокрема 3 149 грн сплачено заборгованість за тілом кредиту, 3 356 грн сплачено заборгованість за процентами (а.с. 20-21). З урахуванням сплаченої суми залишок заборгованості за тілом кредиту становить 3 851 грн.
Щодо стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає наступне.
Звертаючись до суду позивач ТОВ "Кошельок" просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №3648710516-453559 від 03 вересня 2021 року в сумі 10 902 грн 37 коп., з яких тіло кредиту 3 851 грн та заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 7 051 грн 37 коп.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитни договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК Українита частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Встановлення строку дії кредитного договору має важливе значення для правильного вирішення справи з огляду на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18)).
Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом") (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16).
Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Поняття "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання" охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.
Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Так, згідно з п.2.1. кредитного договору кредит надається на строк 29 днів, який також зазначений у графіку розрахунків та є додатком до цього договору і є невід`ємною його частиною.
Так само у паспорті споживчого кредиту узгоджено строк кредитування - 29 днів
 (а.с. 10-16).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що визначений строк кредитування - 29 днів, узгоджений сторонами і шляхом підписання договору, паспорта споживчого кредиту та графіку розрахунків, які є додатками до цього договору, і є їх невід`ємними частинами.
Відповідно до умов кредитного договору №3648710516-453559 від 03 вересня 2021 року процентна ставка складає 34,8% від суми кредиту та включає у себе проценти за користування кредитом у розмірі 1,2% за один день користування кредитом (п.2. графіку розрахунків). 
Отже, нарахування процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором №3648710516-453559 від 03 вересня 2021 року слід проводити із відсоткової ставки 1,2%, яка обмежується 29 днями та їх загальний розмір становить 2 436 грн (7000х1,2%х29днів).
Оскільки відповідачем ОСОБА_1 сплачено 3 356 грн на погашення заборгованості за процентами, а розмір нарахованих процентів за користування кредитом строком 29 днів становить 2 436 грн, тому кошти в розмірі 920 грн (3356-2436) є переплатою по сплачених процентах за користування кредитом.
Крім того, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 851 грн.
Враховуючи те, що відповідачем переплачено проценти за користування кредитом на суму 920 грн, то таку різницю слід віднести на зарахування заборгованості за тілом кредиту - 3851-920= 2931 грн.
Таким чином, з урахуванням наведеного, позов слід задовольнити частково та з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кошельок" стягнути заборгованість за кредитним договором №3648710516-453559 від 03 вересня 2021 року в розмірі 2 931 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту.
Розподіл судових витрат.
Статтею 265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат.
Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. Так, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір в розмірі 2 662 грн 40 коп. Оскільки судом позов задоволено частково на суму 2 931 грн, що становить 26,88% заявлених вимог (2931х100/10902,37), то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 715 грн 65 коп. (2662,40х26,88/100).
Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виокремити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі №357/380/20, провадження № 14-20цс22).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на оплату послуг з професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 10 000 грн.
До позовної заяви позивачем надано договір про надання правової допомоги від 12 лютого 2025 року, акт №1 приймання-передачі правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2025 року від 20 січня 2026 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, додаток до договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2025 року від 10 жовтня 2025 року.
Матеріалами справи підтверджується обсяг наданих адвокатом правничих послуг по справі.
Разом з тим, суд оцінивши подані стороною позивача докази, враховуючи, складність справи, реальність (дійсність та необхідність), обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу розміру виконаної адвокатом роботи в суді, та те, що підготовка позовної заяви не потребувало тривалих затрат часу, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу, яку просить стягнути ТОВ "Кошельок"на свою користь з ОСОБА_1 з 10 000 грн до 4 000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" заборгованість за договором № 3648710516-453559 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 03 вересня 2021 року у розмірі 2 931 ( дві тисячі дев`ятсот тридцять одна) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" витрати зі сплати судового збору в сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн 65 коп. та 4 000 ( чотири тисячі) грн витрат на правничу допомогу.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кошельок", код ЄДРПОУ 40842831, місцезнаходження: вул. Антонова, 8А, с. Чайки, Бучанського району, Київської області, 08135.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Суддя Л.Я. Рибка