Справа № 309/4565/24 
Провадження № 1-кп/309/290/24

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 22024071050000344 від 08.06.2024 року відносно :
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 246 КК України , –

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_3 
адвоката ОСОБА_5 
В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 07 червня 2024. року, приблизно о 13.00 годині, перебуваючи у кварталі № 33 виділу №17 Березівського лісництва філії «Хустське лісове дослідне господарство» ДСТ «Ліси України». маючи прямий умисел. спрямований на перевезення незаконно зрубаних дерев, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у порушення вимог ст. 60 Лісового кодексу України, Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2007 року №761 «Про врегулювання питань спеціального використання лісових ресурсів», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, лісорубного або лісового квитка, інших дозвільних документів на перевезення деревини, діючи умисно. з корисливих мотивів, завантажив на транспортний засіб марки «ЗИЛ 131» зеленого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 дерева породи «бук» у кількості 4 штук , а саме одне дерево діаметром 44 см., одне дерево діаметром 47 см., та два дерева діаметрами 60 см., які були незаконно зрубані невстановленою досудовим розслідуванням особою у невстановлений досудовим розслідуванням час у кварталі № 33 виділу №17 Березівського лісництва філії «Хустське лісове дослідне господарство» ДСП «Ліси України», чим заподіяно державі в особі філії «Хустське лісове дослідне господарство» матеріальну шкоду в розмірі 89333,94 гривень, яка відповідно до примітки ст. 246 КК України становить істотну шкоду. 
При цьому ОСОБА_3 помістив гілки вищевказаних зрубаних дерев на кузов транспортного засобу марки «ЗИЛ 131» зеленого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , а стовбури вищевказаних зрубаних дерев за допомогою лебідки причепив позаду зазначеного транспортного засобу марки «ЗИЛ 131» та здійснював перевезення незаконно зрубаної деревини з кварталу №3 виділу №17 Березівського лісництва філії «Хустське лісове дослідне господарство» ДСП «Ліси України» перебуваючи за кермом транспортного засобу марки «ЗИЛ 131», зеленого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 та був виявлений працівниками поліції. 
В судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 246 КК України визнав частково. Суду ствердив, що на тій ділянці лісу бригада з лісгоспу здійснювала рубку лісу. До нього підійшов один з бригади і попросив його на автомобілі стягнути декілька дерев, до нижнього складу, які були зрізані саме бригадою. За його послуги йому дозволили завантажити автомобіль гілками із зрізаних дерев. Частковість визнання ним вини полягає в тому, що він не мав права трелювати деревину. 
Докази на підтвердження встановлених судом обставин. 
В судовому засіданні будучи допитаним у відповідності до вимог положень ст. 352-353 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та відмову від давання показів, свідок ОСОБА_6 суду ствердив, що того дня він пішов у ліс збирати гриби і побачив рубку лісу. Він подзвонив своєму знайомому лісничому , який відповідає за дану ділянку лісу, який у свою чергу повідомив , що на тій ділянці лісу рубка заборонена . Після цього він подзвонив у поліцію, та повідомив про даний факт. На місці рубки він побачив обвинуваченого ОСОБА_3 , його сина ОСОБА_7 та ще одну незнайому йому особу. У них у руках були пили та сокири. Автомобіль ЗИЛ , який належить ОСОБА_7 , був повністю завантажений деревиною, а також позаду автомобіля були причеплені декілька стовбурів свіжозрубаних дерев породи «Бук». Побачивши його ОСОБА_8 почав кидати у нього каміння. 
В судовому засіданні будучи допитаним у відповідності до вимог положень ст. 352-353 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та відмову від давання показів, свідок ОСОБА_9 суду ствердив, що він працює лісником Березівського лісництва Хустської філії ЛДГ. Того дня йому подзвонили поліцейські , які повідомили про незаконну рубку деревини. Вийшовши на місце він побачив автомобіль ЗИЛ, який був завантажений деревиною. Йому відомо, що даний автомобіль належить ОСОБА_7 сину ОСОБА_3 . Позаду автомобіля він побачив 4-5 стовбурів дерев, які були також зачеплені до цього автомобіля. ОСОБА_3 на місці не було. Наступного дня він прийшов на місце події з майстром лісу, робили обміри. При рубці на дерево ставиться клеймо, однак на цих деревах клейма були відсутні. Дана рубка була свіжою і ОСОБА_3 дозволу на рубку деревини не отримував. 
Не зважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 окрім показів, які надали в судовому засіданні свідки, його вина у вчиненні даного кримінального правопорушення також повністю доводиться письмовими доказами, які досліджені в судовому засіданні зокрема: 
Висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 2914-Е від 28.08.2024 р. відповідно до якої розмір шкоди шкоди завданої незаконною рубкою лісу становить 89333,94 грн.
Протоколом огляду речового доказу від 17.06.2024 р. ( а.с.131-136)
Протоколом огляду місця події від 8 червня 2024 р. з фототаблицями ( а.с. 137- 161)
Протоколом огляду місця події від 7 червня 2024 р. з фототаблицями ( а.с. 162- 184)
З правової позиції, яка відображена у постанові Верховного Суду в справі №754/17019/17 вбачається, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами 2 та 4 ст. 17 КПК України, що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Він означає, що в достовірності факту (винуватості особи) не повинно залишитися розумних сумнівів. Це не означає, що у його достовірності взагалі немає сумнівів, але означає, що всі альтернативні можливості пояснення наданих доказів є надмірно малоймовірними.
Підґрунтям стандарту «поза розумним сумнівом» є фундаментальна цінність суспільства - гірше осудити невинного, ніж дозволити винному уникнути покарання; відповідно суспільство, яке цінує добре ім`я і свободу кожного, не повинно засуджувати людину, коли є розумні сумніви в її винуватості.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Відповідно, досліджені докази суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, та у їх відношенні безпосередньо порушень вимог ст. ст. 87, 99 наведеного Кодексу судом не встановлено та сторонами не доведено. Як наслідок, на переконання суду, яке ним сформоване у порядку ст. 94 КПК України, наявні в матеріалах кримінального провадження докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а тому немає об`єктивних підстав їм недовіряти.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які, відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Аналізуючи наведені вище та безпосередньо досліджені судом докази щодо обставин вчинених протиправних дій обвинуваченим, суд не вбачає підстав піддавати їх сумніву, оскільки вони узгоджуються між собою як окремо, так і в сукупності, доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованому йому злочині.
При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, відображеного у постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини, визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та які містяться у матеріалах цього провадження.
Позиція ОСОБА_3 щодо визнання ним частково своєї вини у вчиненні даного злочину, на думку суду є цілеспрямованою та направленою, та розцінюється судом як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі доказів.
Таким чином, досліджені та оцінені в судовому засіданні докази дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, тобто у перевезенні незаконно зрубаних дерев, порубка яких заподіяла істотну шкоду.
Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
При кваліфікації дій обвинуваченого Суд ураховує, що Верховний Суд у постанові від 05.04.2018 в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст. 246 КК України, а саме перевезення незаконно зрубаних дерев, порубка яких заподіяла істотну шкоду.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, Суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.
Мотиви призначення відповідного покарання.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до не тяжких злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому– не встановлено. 
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України – не встановлено.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України .
Процесуальні витрати-відсутні. 
Цивільний позов на досудовому розслідуванні та у суді не заявлявся.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування та у суді не обирався та , враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України не убачає підстав для його визначення на цей час.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376,615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 17000 грн.
Речові докази у даному кримінальному провадженні – одну пару матерчатих рукавиць оранжевого кольору які поміщено до спеціального пакету НПУ СУ; відрізок стерильної марлевої серветки обгорнутий фольгою, який поміщено до спеціального пакету НПУ PSP №1238475; два одорологічні сліди які поміщено до двох окремих спец пакетів №1 PSP №1238476 та №2 PSP2178452; одорологічний слід з ручки перемикання швидкостей поміщено до спеціального пакету RIC№2178456; два змиви з керма, які поміщено в два окремі паперові конверти НПУ СУ; змив з ручки відкривання водійських дверцятах з середини, який поміщено до паперового конверту НПУ СУ; змив з ручки перемикання швидкостей, який поміщено до паперового конверту НПУ СУ; змив з внутрішньої сторони ручки відкривання від пасажира, який поміщено в паперовий конверт НПУ СУ після вступу вироку в законну силу - знищити.
Речові докази по справі- відеозапис з квадрокоптера від 07.06.2024 р. на CD диску -залишити в матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ по справі - транспортний засіб марки «Зил», з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та який перебуває на відповідальному зберіганні у власника ОСОБА_7 , після вступу вироку в законну силу залишити власнику ОСОБА_7 .
Речові докази по справі - деревина яка трелювалася транспортним засобом «ЗИЛ», з державним номерним знаком НОМЕР_2 , в кількості 4 зрізаних стовбурів породи «Бук» довжиною три стовбури 27 метрів та один стовбур 24 метри, а також порубана деревина породи «Бук» у кількості приблизно 6 кубічних метрів, які знаходяться на зберіганні у Березівському лісництві Хустської філії ЛДГ.– після вступу вироку в законну силу залишити у Березівському лісництві Хустської філії ЛДГ. 
Арешт, який накладений на речові докази відповідно до ухвали слідчого судді від 12 червня 2024 року - скасувати
На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського
районного суду ОСОБА_1