П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/30729/24	

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Єщенка О.В. Крусяна А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а саме:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 14.05.2024 р. №951370839005 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у переході з пенсії за віком, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію згідно Закону України «Про державну службу»;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», починаючи з 09.05.2024р., зарахувавши до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, періоди роботи позивача з 22.03.1984р. по 28.01.1986р. на посаді секретаря Кілійського районного комітету профспілки робітників сільського господарства, з 29.01.1986р. по 26.01.1988р. на посаді інструктора сільськогосподарського відділу Кілійського районного комітету Комуністичної партії України, з 26.01.1988р. по 24.01.1992р. на посаді директора радгоспу ім. Свердлова, з 24.07.2006р. по 04.04.2007р. та з 08.07.2008р. по 10.01.2009р. на посаді радника голови Одеської обласної ради.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 14.05.2024р. №951370839005 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у переході з пенсії за віком, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію згідно Закону України «Про державну службу»;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.05.2024р. про перехід з пенсії за віком, згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», починаючи з 09.05.2024р., з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що пенсійним органом у межах спірних правовідносин правомірно відмовлено позивачу у переході з пенсії за віком, згідно з ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію згідно з ЗУ «Про державну службу», так як позивач не має необхідної кількості страхованого стажу.
В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач 09.05.2024 р. звернувся до Управління із заявою про перехід з пенсії за віком згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу».
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке було уповноважене розглянути подану позивачем заяву.
Рішенням про відмову у перерахунку пенсії від 14.05.2024 р. № 951370839005 ОСОБА_1 відмовлено у переході з пенсії за віком, згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу».
Відмова управлінням обґрунтована тим, що за наданими документами станом на 01.05.2016 р. стаж позивача на посадах, віднесених до категорії державних службовців складає 12 років 9 місяців.
Також судом встановлено, що згідно трудової книжки позивача НОМЕР_1 , він працював на наступних посадах:
з 22.03.1984р. по 28.01.1986р. на посаді секретаря Кілійського районного комітету профспілки робітників сільського господарства (записи №7-8);
з 29.01.1986р. по 26.01.1988р. на посаді інструктора сільськогосподарського відділу Кілійського районного комітету Комуністичної партії України (записи №9-10);
з 26.01.1988р. по 24.01.1992р. на посаді директора радгоспу ім. Свердлова (записи №11-12);
з 24.07.2006р. по 04.04.2007р. на посаді радника голови Одеської обласної ради (записи №24-29);
з 08.07.2008р. по 10.01.2009р. на посаді радника голови Одеської обласної ради (записи №32-33).
На думку позивача, він відповідає умовам для призначення йому пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог, так як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваного рішення, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
Так, Закон України «Про державну службу» (№ 889-VIII) визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.
Згідно п. 1 Розділу XI ЗУ «Про державну службу» (№ 889-VIII), цей Закон набирає чинності з 1 травня 2016 р.
Згідно п. 8 Розділу XI ЗУ «Про державну службу» (№ 889-VIII), стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Згідно п. 9 Розділу XI ЗУ «Про державну службу» (№ 889-VIII), за державними службовцями, які відповідно до статті 35 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490) набули право на отримання додаткових оплачуваних відпусток більшої тривалості, ніж передбачено статтею 58 цього Закону, така тривалість додаткових відпусток зберігається після набрання чинності цим Законом.
Згідно п. 10 Розділу XI ЗУ «Про державну службу» (№ 889-VIII), державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно п. 11 Розділу XI ЗУ «Про державну службу» (№ 889-VIII), перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 12 Розділу XI ЗУ «Про державну службу» (№ 889-VIII), для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуваним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 14 травня 2024 року № 951370839005 не враховано частину наявного у позивача стажу роботи, у зв`язку з чим позивачу відмовлено у переході з пенсії за віком згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за ЗУ «Про державну службу».
В свою чергу, колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, зазначає наступне.
Так, загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Між тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, оскаржуване рішення не містить переліку періодів роботи позивача, які не враховані до його стажу державної служби, а також не містить жодного обґрунтованого мотивування щодо неврахування періодів роботи, зазначених у трудовій книжці позивача.

Отже, таке рішення пенсійного органу не відповідає принципу обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень.
Доводи апеляційної скарги про неможливість врахування частини стажу позивача до стажу державної служби не приймаються колегією суддів, оскільки такі доводи (висновки) мали бути відображеними в оскаржуваному рішенні для можливості їхньої перевірки.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність повторного розгляду поданої позивачем заяви та доданих документів.
При цьому, судом першої інстанції не допущено порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи, а як наслідок прийнято законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року залишити без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	О.В. Єщенко   А.В. Крусян