ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року	справа № 380/21533/25	

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Крутько О.В., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі також ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди як викладачу-начальнику інженерної служби циклової комісії загальновійськових дисциплін відповідно Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за період із 01.06.2023 по 21.09.2023;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду як викладачу-начальнику інженерної служби циклової комісії загальновійськових дисциплін відповідно Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за період із 01.06.2023 по 21.09.2023.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має право на отримання додаткової грошової винагороди за період із червня 2023 по вересень 2023 року як викладач-начальник інженерної служби циклової комісії загальновійськових дисциплін, які задіяні до проведення індивідуальної та колективної підготовки особового складу військових частин (підрозділів). Разом з тим, додаткова грошова винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, позивачу за жоден місяць, в якому він залучався до проведення підготовки та навчання персоналу, не була виплачена. Позивач не погоджується з такою бездіяльністю відповідача та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, вказує, що Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями ЗСУ, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, та граничних військових звань за цими посадами, затверджено Указом Президента України від 03.05.2017 № 126/2017 (далі - Перелік № 126/2017). Відповідно до підпункту «б» пункту 2 Переліку навчальних військових частин (навчальних центрів, навчальних військових частин, навчальних підрозділів, шкіл підготовки) та посад керівного та інструкторсько-викладацького складу, яким виплачується додаткова винагорода у розмірі від 15 000 грн до 30 000 грн, затвердженим Міністром оборони України від 25.10.2023 №2963/ДСК (зі змінами, внесеними телеграмою Департаменту соціального забезпечення МОУ №220/13/2041/ДСК від 24.04.2024 (телеграма начальника ГШ ЗСУ від 07.05.2024 №4173/С/ДСК)), для НОМЕР_2 Навчального центру (усі військові частини центру) серед посад інструкторсько-викладацького складу циклових комісій (циклів, відділень, груп підготовки) посад осіб офіцерського складу передбачено посаду «викладач циклової комісії», для якої розмір додаткової винагороди становить 25 000 гривень. Посади «викладач – начальник інженерної служби циклової комісії» вказаним Переліком не передбачено. Проте, у зв`язку з численними скаргами щодо не виплати деяким військовослужбовцям додаткової винагороди інструкторсько- викладацькому складу та з надходженням рапорту від начальника циклової комісії загальновійськових дисциплін, військова частина НОМЕР_1 зверталася до командування військової частини НОМЕР_3 (за підпорядкованістю) (вих.№240 від 09.02.2024 року) аби остання направила лист до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України про внесення змін до Окремого доручення МОУ від 24.10.2023 №2963/дск підпункту «б» пункту 2 (184 Навчальний центр (усі війкові частини центру)) Переліку, доповнивши його наступними посадами, а саме: викладач – начальник інженерної служби; викладач – начальник служби РХБ захисту; викладач – начальник служби пожежної безпеки; викладач – начальник зв`язку і викладач – начальник фізичної підготовки та спорту. Оскільки дані викладачі циклової комісії загальновійськових дисциплін, які належать до інструкторсько-викладацького складу військової частини НОМЕР_1 , відповідно до своїх штатно-посадових обов`язків залучаються до підготовки та навчання персоналу (курсантів), а поряд з цим виконують обов`язки начальників служб за вказаними напрямками. Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 та окремого доручення Міністра оборони України від 29.11.2023 №292/уд вказані військовослужбовці мають право на отримання щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі від 15 000 до 30 000 гривень .
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ., яка зарахована на фінансове забезпечення до Військової частини НОМЕР_3 . В період із червня 2023 по вересень 2023 року займав посаду викладач-начальник інженерної служби циклової комісії загальновійськових дисциплін, які задіяні до проведення індивідуальної та колективної підготовки особового складу військових частин (підрозділів) на фондах тимчасового навчального центру підготовки підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_1 « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Позивачу не виплачена додаткова грошова винагорода як військовослужбовцю викладачу інструкторсько-викладацького складу за період із 01.06.2023 по 21.09.2023.
На звернення ОСОБА_1 щодо виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 ВЧ НОМЕР_1 надала відповідь листом від 11.04.2025 (а.с.11) яким повідомила позивача, що йому не виплачувалася додаткова грошова винагорода, оскільки формулювання посади позивача «викладач-начальник інженерної служби циклової комісії загальновійськових дисциплін» не відповідає формулювання посади згідно документів відповідача «начальник інженерної служби - старший викладач». Подібні твердження наведені в листі № 652/г від 21.04.2025.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно з абзацами першим, другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14 березня 2022 року № 133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.
Статтею 9-2 Закону № 2011-XII визначено, що під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі - Постанова № 168) установлено, що на період дії воєнного стану для військовослужбовців передбачена виплата додаткової винагороди.
09.08.2023 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 836 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, яка набрала чинності з дня її опублікування (11.08.2023) та застосовується у частині виплати додаткової винагороди з 01.06.2023.
Так, Постанову № 168 доповнено п.1-1, відповідно до якого установлено, що на період воєнного стану: військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі від 15000 до 30000 гривень з урахуванням їх рівня підготовки (кваліфікації) пропорційно часу здійснення підготовки та навчання персоналу в розрахунку на місяць відповідно до переліку посад керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), затвердженого керівниками відповідних міністерств та державних органів. Розмір додаткової винагороди за конкретними категоріями посад керівного та інструкторсько-викладацького складу затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням заінтересованих центральних органів виконавчої влади та державних органів.
Постановою Кабінету Міністрів України Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 від 15.09.2023р. № 1001, яка набрала чинності з дня її опублікування (20.09.2023) та застосовується в частині виплати додаткової винагороди з 01.06.2023, абз.6 п.1-1 Постанови № 168 викладено в такій редакції: Розмір додаткової винагороди за категоріями посад керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах) встановлюється згідно з додатком, а Постанову № 168 доповнено додатком такого змісту: Розміри додаткової винагороди за категоріями посад керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах). При цьому, у зазначеному додатку до Постанови № 168 розміри додаткової винагороди визначені залежно від категорії посад, зокрема, 30000 грн. - особи, які обіймають посади інструкторсько-викладацького складу (тимчасово виконують обов`язки за посадами) навчальних підрозділів (навчальний взвод, навчальна рота (батарея), відділ, відділення, навчальний курс, школа); особи, які обіймають посади начальників (заступників) або керівників (заступників) циклових комісій (груп підготовки).
Наказом Міністра оборони України «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 25.01.2023 № 44, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 № 177/39233, затверджено Зміни до Порядку № 260, та доповнено Порядок новим розділом такого змісту: «ХХХV. Виплата додаткової винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу під час воєнного стану (особливого періоду)».
На період дії воєнного стану військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в розмірах від 15000 до 30000 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу здійснення підготовки та навчання персоналу).
Розмір додаткової винагороди за конкретними категоріями посад керівного та інструкторсько-викладацького складу затверджується Кабінетом Міністрів України. Перелік навчальних військових частин (навчальних центрів, навчальних підрозділів), а також посад керівного та інструкторсько-викладацького складу (далі - Перелік) затверджується Міністром оборони України.
Виплата додаткової винагороди здійснюється керівному та інструкторсько-викладацькому складу, який залучається (залучався) до проведення підготовки у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах) (далі - навчальні військові частини):
з дня початку проведення підготовки у навчальних військових частинах до дня її завершення, незалежно від кількості проведених занять керівним та інструкторсько-викладацьким складом за час здійснення підготовки персоналу;
з дня вступу до виконання обов`язків за посадою, у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадою, до дня звільнення від виконання обов`язків за посадою, за якою встановлена виплата додаткової винагороди. У разі допущення військовослужбовця до тимчасового виконання обов`язків за посадою, визначеною у Переліку, яка передбачає виплату додаткової винагороди в менших або більших розмірах, виплата такої винагороди здійснюється в розмірі, встановленому за посадою, що тимчасово виконується;
з дня початку виконання завдань, пов`язаних з підготовкою та навчанням особового складу (підрозділів), військовослужбовцям, направленим у службові відрядження для виконання цих завдань, до дня закінчення їх виконання, у розмірах, встановлених Переліком.
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказу командира військової частини, командирам військових частин - на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.
Із аналізу наведених правових норм слідує, що право на таку винагороду мають військовослужбовці, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах) та які залучається (залучався) до проведення підготовки у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах).
При цьому, підтвердженням проведення підготовки у навчальних військових частинах слугують розпорядження на здійснення підготовки; накази командира навчальної військової частини про організацію проведення підготовки; розклади занять; журнали обліку бойової підготовки; плани-конспекти проведення занять; відомості визначення індивідуальної оцінки та обліку результатів виконання вправ стрільб (водіння); оціночної відомості виконання нормативів з предметів навчання.
Додатком до Постанови № 168 встановлено розміри додаткової винагороди за категоріями посад керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), зокрема для осіб, які обіймають посади інструкторсько-викладацького складу (тимчасово виконують обов`язки за посадами) циклових комісій (циклів, відділень, груп підготовки) (за типом кафедри у вищих військових навчальних закладах) розмір такої винагороди становить 25000,00 грн на місяць.
Так, як стверджує відповідач, відповідно до підпункту «б» пункту 2 Переліку навчальних військових частин (навчальних центрів, навчальних військових частин, навчальних підрозділів, шкіл підготовки) та посад керівного та інструкторсько-викладацького складу, яким виплачується додаткова винагорода у розмірі від 15 000 грн до 30 000 грн, затвердженим Міністром оборони України від 25.10.2023 №2963/ДСК (зі змінами, внесеними телеграмою Департаменту соціального забезпечення МОУ №220/13/2041/ДСК від 24.04.2024 (телеграма начальника ГШ ЗСУ від 07.05.2024 №4173/С/ДСК)), для НОМЕР_2 Навчального центру (усі військові частини центру) серед посад інструкторсько-викладацького складу циклових комісій (циклів, відділень, груп підготовки) посад осіб офіцерського складу передбачено посаду «викладач циклової комісії», для якої розмір додаткової винагороди становить 25 000 гривень. Посади «викладач – начальник інженерної служби циклової комісії» вказаним Переліком не передбачено. 
Проте, дані викладачі циклової комісії загальновійськових дисциплін, які належать до інструкторсько-викладацького складу Військової частини НОМЕР_1 , відповідно до своїх штатно-посадових обов`язків залучаються до підготовки та навчання персоналу (курсантів), а поряд з цим виконують обов`язки начальників служб за вказаними напрямками, що відповідач визнає.
Так, Військова частина НОМЕР_1 у відзиві на позовну заяву зазначила, що листом вих. №240 від 09.02.2024, зверталась до командування Військової частини НОМЕР_3 (за підпорядкованістю, щоб остання направила лист до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України про внесення змін до Окремого доручення МОУ від 24.10.2023 №2963/дск підпункту «б» пункту 2 (184 Навчальний центр (усі війкові частини центру)) Переліку, доповнивши його наступними посадами, а саме:
- викладач начальник інженерної служби;
- викладач начальник служби РХБ захисту;
- викладач начальник служби пожежної безпеки;
- викладач начальник зв`язку і викладач начальник фізичної підготовки та спорту.
Суд зауважує, що виключний перелік підстав для невключення певних категорій військовослужбовців до наказів про виплату додаткової винагороди передбачений у пункті 4 розділу XXXV Порядку №260, серед яких відсутня така підстава, як виконання поряд з викладацькою роботою, обов`язків начальника служби за вказаним напрямком.
Згідно з позицією, що викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.11.2021 у справі №825/997/17 щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців. У п. 64 постанови Велика Палата Верховного Суду наголосила, що встановлення підзаконним нормативно правовим актом порядку та умов виплати щомісячної додаткової грошової винагороди не може звужувати чи заперечувати права на отримання такої винагороди, встановленого актом вищої юридичної сили. Ієрархічні колізії нормативно-правових актів долаються шляхом застосування норми, яка закріплена в нормативно-правовому акті, що має вищу юридичну силу. З наведених вище мотивів до спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми наказів та інших окремих доручень чи телеграм Міністра оборони України, якщо вони обмежують права на отримання деякими категоріями осіб щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168 та Порядком №260.
Конституційний Суд України у своїх рішеннях постійно наголошує на тому, що ключовим у питанні розуміння гарантованого статтею 8 Конституції України принципу верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності, який вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності норм права, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності (абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2017 №2-р/2017).
Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005).
Отже, державні установи повинні бути послідовними щодо прийнятих ними нормативних актів, а також дотримуватися розумної рівноваги між передбачуваністю (довірою, законними очікуваннями, впевненістю) особи і тими інтересами, заради забезпечення яких у регулювання вносяться зміни. Повага до такої впевненості, як зазначав Європейський суд з прав людини, має бути мірою правового захисту у внутрішньому праві проти свавільного втручання державних органів у гарантовані права (пункт 156 Рішення у справі «Kopecky проти Словаччини» від 28 вересня 2004 року, заява №44912/98).
Одним із механізмів запобігання свавільному втручанню держави та її органів у реалізацію прав і свобод людини є закріплений у частині 3 статті 22 Конституції України принцип недопустимості звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних.
У постанові від 29.08.2018 у справі №492/446/15-а Велика Палата Верховного Суду врахувала правовий висновок ЄСПЛ, сформований в рішенні від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» (заяви № 23759/03 та № 37943/06, п. 50-56), де Суд визначив концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні; відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону»; у разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.
У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18, із посиланням на положення ст. ст. 1, 8, 92 Конституції України, а також на ст. 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Таким чином, позивач, як особа, яка обіймав посаду інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах) та залучався до проведення підготовки персоналу у таких установах, має право на отримання додаткової винагороди за період з 01.06.2023 по 21.09.2023.
Отже, позивачу безпідставно не було нараховано та не виплачено додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168. Позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю
Щодо судового збору, то оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст.139 КАС України, такий розподілу не підлягає.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за період із 01.06.2023 по 21.09.2023.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за період із 01.06.2023 по 21.09.2023.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	Крутько Олена Василівна