Провадження 2/557/440/2026
Справа 569/26237/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

14 квітня 2026 року с-ще Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
судді Оленич Ю.В.,
секретар судового засідання Дацюк І.С.,
номер справи 569/26237/25,
учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в с-щі Гоща цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Зміст позовних вимог та позиції учасників справи
У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Позовна заява мотивована тим, що 04 лютого 2021 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс») в електронній формі було укладено договір № 3608009136-42104, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 3000,00 грн на термін користування 20 діб, з платою за користування кредитом в розмірі 1,85% а кожень день користування кредитом, а позичальник зобов`язався повернути вказану суму та сплатити відсотки за користування кредитними згідно графіку розрахунків. 
07 липня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 07-07/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 3608009136-42104.
У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року відступило право вимоги за кредитними договорами до ТОВ «Коллект Центр», в тому числі за договором № 3608009136-42104.
Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість у сумі 23 538 грн, з яких: 3 000 грн - заборнгованість за кредитом, 20 538 грн - заборгованість за процентами на дату відступнення прав вимоги. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості, а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн.
У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав, своєї позиції щодо позову суду не повідомив.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про час, місце та дату розгляду справи шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідача, які за даними рекомендованих повідомлень повернулися з відміткою «адресат відсутній». 
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2025 року справа передана на розгляд до Гощанського районного суду Рівненської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12 лютого 2026 року визначено склад суду.
19 лютого 2026 року - позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
14 квітня 2026 року - постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення.
Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини
Судом встановлено, що 04 лютого 2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики («Проста позика») № 3608009136-42104, шляхом підписання відповідачем в електронній формі договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором X5WTR2PY.
Згідно п. 2.1-2.3 договору, ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» надало у позику ОСОБА_1 кредит в сумі 3000,00 грн, на строк 20 діб, з 04 лютого 2021 року по 24 лютого 2021 року.
Розмір плати за користування кредитними коштами визначено в розмірі 1,85% за кожен день користування кредитом, що передбачено графіком платежів - додатком до договору позики № 3608009136-42104 від 04 лютого 2021 року.
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту.
Даними квитанції LiqPay та інформації ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» за № 01-07/21 від 14 липня 2021 року підтверджується перерахування кредитних коштів згідно договору № 3608009136-42104 у розмірі 3 000,00 грн на рахунок № НОМЕР_1 о 14 год 13 хв 04 лютого 2021 року.
07 липня 2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 07-07/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики № 3608009136-42104 від 04 лютого 2021 року, який укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та відповідачем.
На підтвердження вказаного факту, до позову долучено акт прийому-передачі реєстру боржників, реєстр боржників до договору факторингу №07-07/21 від 07 липня 2021 року та витяг з нього, із яких убачається, що ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики №3719203513-59173 від 04 лютого 2021 року в загальній сумі 4120,00 грн (запис № 151).
У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги за договором позики, який укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 , для ТОВ «Коллект Центр», відповідно до договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року.
На підтвердження вказаного факту, до позову долучено акт зарахування зустрічних однорідних вимог, акт прийому-передачі реєстру боржників, реєстр боржників до договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року та витяг з нього, із яких убачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики №3719203513-59173 від 04 лютого 2021 року в загальній сумі 20 538,00 грн (запис № 57004).
Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 за договором №3719203513-59173 від 04 лютого 2021 року станом на 12 листопада 2025 рку становить 23 538,00 грн та складається із заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 3 000,00 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 20 538,00 грн.
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями.
Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та стороною відповідача не спростовано факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» до ТОВ «Вердикт Капітал» та згодом до позивача ТОВ «Коллект Центр» за договором №3719203513-59173 від 04 лютого 2021 року, який був укладений між первісним кредитором та відповідачем ОСОБА_1 .
Стосовно стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Судом установлено, що 04 лютого 2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі договір позики («Проста позика») № 3608009136-42104. За умовами договору сума кредиту становила 3 000,00 грн, строк користування кредитними коштами: 20 діб та починається з 04 лютого 2021 року і закінчується 24 лютого 2021 року (включно). За користування кредитом позичальник зобов`язався сплатити плату згідно графіку розрахунків, яка становить 1,85% за кожен день користування кредитом.
04 лютого 2021 року кредитні кошти були перераховані відповідачу на його платіжну картку і факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» суд вважає доведеним.
У подальшому позивач набув права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 3608009136-42104. Отримання позивачем відповідного права не оспорено.
У підписаному відповідачем договорі визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором станом на день пред`явлення позову у відповідача згідно наданого позивачем розрахунку виникла заборгованість за кредитним договором № 3608009136-42104 в розмірі 23 538,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту - 3 000,00 грн, заборгованості за відсотками - 20 538,00 грн.
Враховуючи, що кошти фактично отримані відповідачем та в добровільному порядку кредитору не повернуті, що свідчить про порушення його прав, позивач має право вимагати виконання договору в будь-який час, а відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення коштів.
Таким чином, суд приходить висновку про наявність правових підстав для стягнення в судовому порядку суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 3 000,00 грн та за процентами за користування кредитом в розмірі 1120,00 грн, нарахованих в межах строку кредитного договору – 20 днів за процентною ставкою 1,85%, оскільки позивачем не надано доказів пролонгації договору № 3608009136-42104 від 04 лютого 2021 року відповідно до п. 4.1.2. такого Договору.
Окрім того, суду надано розрахунок заборгованості, проведений первісним кредитором, за яким розраховано заборгованість, за період з 04 лютого 2021 року по 24 лютого 2021 року, в сумі 4120,00 грн, із яких: 3000,00 грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 1120,00 грн - заборгованість за процентами.
Тобто, право ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» нараховувати проценти за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору – 24 лютого 2021 року, а тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом. Відповідно, таке право відсутнє і у позивача, як правонаступника, до якого перейшло право грошової вимоги до відповідача.
Суд звертає увагу, що належних доказів на підтвердження факту пролонгації строку кредитування суду не надано.
При визначенні розміру процентів, які підлягають стягненню з відповідача за кредитним договором, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16.
Отже, за встановлених обставин справи та аналізу сукупності наданих доказів, суд доходить висновку, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості за договором позики підлягають частковому задоволенню в розмірі 4120,00 грн.
Розподіл судових витрат
Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до ст. 137, ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути: витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 17,5 % від 2422,40 грн, що становить 423,92 грн (2 422,40 х 17,5 %); витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (згідно договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, заяви про надання юридичної допомоги від 01 жовтня 2025, витягу з акту № 15 про отримання правової допомоги від 31 жовтня 2025 року), які становлять 2 275,00 грн (13 000 х 17,5 %).
Керуючись ст. 12, 13, 81, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором № 3608009136-42104 від 04 лютого 2021 року у розмірі 4 120 гривні, 2 275 гривень витрат на професійну правничу допомогу та 423 гривнф 92 копійки сплаченого судового збору, а всього – 6 618 (шість тисяч шістсот вісімнадцять) гривень 92 копійки.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Гощанським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3 офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926.
Відповідач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 14 квітня 2026 року.

Суддя Оленич Ю.В.