ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/8303/25  Номер провадження 22-ц/814/1737/26	Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача  Дряниці Ю.В.,
суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2025 року АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом, вказував що 09.11.2021 року ОСОБА_1 , звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету - заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 68800 грн. з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом 37,2% річних зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (74,4% річних). Відповідач свої зобов`язання не виконала, в зв`язку з чим станом на 09.07.2025 рік утворилася заборгованість, що становить 125717,49 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача, разом з понесеними судовими витратами в розмірі 3028 грн.
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2025 року позов АТ «Універсал Банк» задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 09.11.2021 року, що станом на 09.07.2025 року становить 125717,49 грн. та судовий збір в розмірі 3028 грн., а всього 128 745,49 грн.
Рішення оскаржив відповідач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким позов задовольнити частково, зменшивши розмір заборгованості до 68 800 грн. Вказує, що матеріалами справи не підтверджено погодження між сторонами порядку і розміру відсотків за користування кредитом, а тому позивачем було безпідставно списані кошти в рахунок погашення відсотків. Також вважає безпідставним списання коштів в рахунок погашення «розстрочок», які вона не укладала. 

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з підстав передбачених п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України. 

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 09.11.2021 року ОСОБА_1 , звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету - заяву до договору про надання банківських послуг.
В п.3 анкети-заяви до договору відповідач просить встановити кредитний ліміт на зазначену у мобільному додатку, а також погоджується, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит будуть нараховуватись процентна ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом. Решта умов, передбачених ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначені в договорі та тарифах. Окрім того, ОСОБА_1 ,погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, а також з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільному додатку.
На підставі укладеного договору відповідачці встановлено кредитний ліміт в розмірі 68800 грн. з можливістю його коригування.
Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 68800 грн., баланс складає - (мінус) 56917.49 грн., себто заборгованість складає 125717.49 грн, яка складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 68800 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 56917.49 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконала, а тому з неї підлягають стягненню уся сума заборгованості, з урахуванням списаних відсотків.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками місцевого суду.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи, долучені до позовної заяви витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/UniversalBank, витяг з тарифів за Чорною карткою monobank та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank не містять підпису ОСОБА_1 . 
Позивач зазначає, що факт ознайомлення відповідачки з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що остання висловила свою згоду з вищевказаними документами шляхом застосування електронного цифрового підпису.
Разом з тим, матеріалами справи доведено підписання особою лише анкети-заяви, в якій відповідач просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до анкети-заяви, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/UniversalBank, Тарифів за Чорною карткою monobank та Паспорта споживчого кредиту Чорної картки monobank. А тому у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог документами. 
При цьому слід зауважити, що долучені до матеріалів справи Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» не могли бути надані відповідачу для ознайомлення, у зв`язку з набуття ними чинності після укладення договору. 
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилково висновку, визначаючи правомірність нарахування і списання відсотків за користування кредитом.
Апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги, що списання банком коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом є неправомірним та безпідставним, а тому сума заявленої заборгованості за тілом кредиту за рахунок протиправно списаних банком відсотків підлягає зменшенню.
Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією, викладено у постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20.
Із виписки про рух коштів по картці від 11 липня 2025 року вбачається, що банком, шляхом списання коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом безпідставно збільшено розмір заборгованості на 35 420, 84 грн., а тому загальний розмір стягнутої заборгованості підлягає зменшенню на вказану суму.
Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо безпідставності списання з коштів в рахунок погашення «розстрочки» на картку, оскільки позивачем долучено до матеріалів справи докази на підтвердження ініціювання відповідачем оформлення відповідних кредитних ліній через мобільний застосунок, з накладення електронного підпису, а тому списання вказаних коштів відбулось за наявності відповідної правової підстави. 

На підставі вище вказаного, колегія суддів приходить до висновків про часткове задоволення апеляційної скарги, та зміни оскаржуваного рішення, зменшивши суму заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача до 90 296, 65 грн. 
Частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною 1 та п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Встановлено, що при подачі позову і апеляційної скарги учасниками справи було сплачено судовий збір, який підлягає частковому відшкодуванню сторонами у пропорційному співвідношенні до задоволених вимог, тобто 71,83 %. 
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 375, 376 ч. 1 п.п. 3, 4, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2025 року змінити. 
Зменшити розмір заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 09.11.2021 року, з 125 717,49 до 90 296, 65 грн. грн. 
Зменшити суму судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» з 3 028 грн. до 2 175, 97 грн.
В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2025 залишити без змін.
Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 відшкодування понесених судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору при подачі апеляційної скарги у розмірі 1 280 грн. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді Л. І. Пилипчук

О. В. Чумак