ОКРЕМА ДУМКА
судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Мартєва С. Ю.
у справі № 370/2796/20 (провадження № 61-12133св23)
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків недійсності правочину
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року
Відповідно до змісту частини третьої статті 35 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку; про наявність окремої думки повідомляються учасники справи без оголошення її змісту в судовому засіданні.
І. Обставини справи 
1. У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків недійсності правочину.
2. Макарівський районний суд Київської області рішенням від 17 серпня 2021 року, яке Київський апеляційний суд постановою від 14 липня 2022 року залишив без змін, в позові відмовив.
3. Постановою від 03 травня 2023 року Верховний Суд скасував постанову Київського апеляційного суду від 14 липня 2022 року, а справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
4. Київський апеляційний суд постановою від 04 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Рішення Макарівського районного суду Київської області від 17 серпня 2021 року скасував та ухвалив нове судове рішення про задоволення позову.
Визнав недійсним нотаріально посвідчений договір від 16 листопада 2020 року купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,9667 га, з кадастровим номером 3222782600:05:050:0027, розташованої за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада.
Повернув сторони договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,9667 га, з кадастровим номером 3222782600:05:050:0027, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, від 16 листопада 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Гембарською С. І., зареєстрованого у реєстрі за № 929 у попередній стан шляхом:
- визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватного нотаріуса КМНО Гембарської С. І., індексний номер: 55171882 від 16 листопада 2020 року;
- визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватного нотаріуса Макарівського районного нотаріального округу Київської області Ольшевського В. С., індексний номер: 55672551 від 14 грудня 2020 року.
Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 2 102,00 грн.
Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 2 102,00 грн.
5. У касаційній скарзі, поданій у серпні 2023 року до Верховного Суду, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення місцевого суду.
6. Постановою від 25 березня 2026 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року - без змін.
7. Зазначив, що апеляційний суд (із врахуванням вказівок постанови Верховного Суду 03 травня 2023 року у цій справі) зробив правильний висновок, що відповідачі діяли недобросовісно та всупереч інтересам позивача. Якщо ОСОБА_2 вважав свої права порушеними через неукладення основного договору, він мав захищати їх у спосіб, передбачений частиною другою статті 635 ЦК України, а не шляхом укладення договору із повіреним позивача. З огляду на викладене, вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16 листопада 2020 року є обґрунтованою, як і застосування наслідків недійсності правочину шляхом повернення сторін у попередній стан відповідно до статті 216 ЦК України.
8. Дійшов висновку, що довід касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції нібито безпідставно проігнорував заяву скаржника про відкладення розгляду справи, є необґрунтованим та не свідчить про порушення норм процесуального права.
9. Подана заява про відкладення розгляду справу була вирішена апеляційним судом, що відображено у тексті оскарженої постанови апеляційного суду. Зокрема, апеляційний суд вказав, що відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів.
10. Верховний Суд дійшов висновку про те, що за таких обставин сам по собі розгляд справи за відсутності скаржника не свідчить про порушення його процесуальних прав, а наведений довід фактично зводиться до незгоди з процесуальними діями суду апеляційної інстанції, що не є підставою для скасування судового рішення.
11. Виходив з невстановлення наявності обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню.
ІІ. Зміст окремої думки
12. З мотивами, викладеними в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2026 року в цій справі, не погоджуюся та вважаю їх передчасними.
13. Ухвалою від 09 липня 2025 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 757/52615/21-ц (провадження № 14-64цс25) прийняла до розгляду справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики та призначила справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами у зв`язку з необхідністю вирішення питання щодо обов`язковості скасування судового рішення у випадку не вирішення клопотання учасника справи про відкладення розгляду справи.
14. Прийняття зазначеної справи викликано неоднаковою практикою вирішення питання щодо обов`язкового скасування судового рішення у випадку не вирішення клопотання учасника справи про відкладення розгляду справи.
15. Так, у постанові від 10 квітня 2025 року у справі № 320/42808/23, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду встановив, що матеріали справи підтверджують ту обставину, що представник позивача діяв добросовісно, завчасно подавши клопотання про відкладення розгляду справи, і це клопотання було отримано апеляційним судом через підсистему «Електронний суд» та зареєстровано до початку судового засідання.
16. При цьому відповідно до протоколу судового засідання апеляційний суд зазначеного клопотання не розглянув, доводів позивача про необхідність відкладення розгляду справи не перевірив та розглянув справу за відсутності представника останнього. Відтак суд зобов`язаний був врахувати вказане клопотання при розгляді питання про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача.
17. Покликаючись на принципи адміністративного судочинства (рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі), Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду визнав помилковим висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для розгляду справи без участі позивача, що позбавило його можливості довести переконливість своєї позиції на стадії апеляційного розгляду, порушило його право на справедливий і публічний розгляд справи. До того ж, у судовому засіданні були присутні представники відповідача та третьої особи, які мали можливість обґрунтувати перед судом свою позицію (протилежну до позиції позивача).
18. Виходячи з вимог частини другої статті 353 КАС України, якою передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу, колегія суддів констатувала, що допущені судом апеляційної інстанції порушення процесуальних норм зумовлюють підстави для скасування постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року та направлення на новий судовий розгляд.
19. У постанові від 24 листопада 2020 року у справі № 280/5695/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду встановив, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, а саме: не долучив до матеріалів справи та не розглянув клопотання позивача про відкладення розгляду справи, зважаючи на законні очікування товариства, що його клопотання буде розглянуто, а про наступну дату розгляду справи буде повідомлено додатково, позбавивши права скаржника на справедливий апеляційний перегляд справи, не дотримався принципів змагальності сторін, офіційного з`ясування всіх обставин у справі. 
20. Виходячи з пункту 3 частини третьої статті 353 КАС України, яким передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку про те, що наведене є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
21. Як справа, яка переглядається, так і постанова апеляційного суду, не містять відомостей про те, що клопотання особи, яка подала апеляційну скаргу, про відкладення розгляду справи вирішувалося апеляційним судом відповідно до вимог статей 365, 368, 372 ЦПК України.
22. У справі, яка переглядається, одним з доводів касаційної скарги було саме не вирішення клопотання учасника справи про відкладення розгляду справи, як і у справі 757/52615/21-ц.
23. Отже, від наслідків вирішення цього питання безпосередньо залежить наявність підстав для скасування оскарженого судового рішення.
24. За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України, перегляд судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду є підставою зупинення провадження у справі як за заявою учасника справи, так і з власної ініціативи суду.
25. За таких обставин вважаю, що слід було зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 757/52615/21-ц (провадження № 14-64цс25).

Суддя		С. Ю. Мартєв