ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
30.03.2026	Справа № 910/1714/26	

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-кабель»
про стягнення 11705,74 грн.
Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-кабель» про стягнення 11705,74 грн. страхового відшкодування в порядку суброгації. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів програма «Преміум+» № 209.23.280396 від 16.11.2023 р., внаслідок настання страхової події, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 108 Закону України "Про страхування", перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки власник автомобіля «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_1 , з вини водія якого сталася дорожньо-транспортна пригода, є відповідальною особою за заподіяні позивачу збитки, останній просить суд стягнути з відповідача 11705,74 грн. страхового відшкодування.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2026 р. відкрито провадження у справі № 910/1714/26 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-кабель» докази.
20.02.2026 р., на виконання вимог ухвали суду від 19.02.2026 р., від Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-кабель» надійшли витребувані судом докази.
25.02.2026 р. до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-кабель» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначає:
- питання про недоплату страховиком суми страхового відшкодування, яка не перевищує ліміту страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування, не лягає в площину цивільно-правової відповідальності ТОВ «Воля-кабель», цивільно-правова відповідальність якого була застрахована за полісом № 218689455;
- із позовної заяви не вбачається, що шкода, яка була завдана транспортному засобу «KIA Sportage», державний номерний знак НОМЕР_2 , оцінена на підставі та в порядку вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»;
- в матеріалах справи відсутні докази відмови страховика винної у вчиненні ДТП особи - ПРАТ «СК «Арсенал страхування», у виплаті страхового відшкодування у сумі 11705,74 грн.;
- позивачем не надано доказів, які підтверджують заявлену суму збитків у розмірі 37489,61 грн.
02.03.2026 р. до Господарського суду міста Києва від Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач, заперечуючи проти доводів відповідача зазначає, що:
- позивачем надано достатньо доказів, що дають підстави для покладення відповідальності на відповідача на підставі ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України;
- визначення розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування здійснено у відповідності до Закону України «Про страхування» та умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів.
У відповіді на відзив на позовну заяву Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» заявило клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів (висновку експерта).
04.03.2026 р. до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-кабель» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останнє просило суд залишити без задоволення клопотання позивача про встановлення додаткового строку для подання доказів.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2026 р. відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» про встановлення додаткового строку для подання доказів з мотивів, викладених у даній ухвалі.
18.03.2026 р. до Господарського суду міста Києва від Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» надійшло клопотання про встановлення нового строку для подання позивачем доказів (висновку експерта) та приєднати такі докази до матеріалів справи.
19.03.2026 р. до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-кабель» надійшли заперечення на клопотання позивача, в яких відповідач просить суд відмовити позивачу у долученні доказів до матеріалів справи.
Розглянувши подане позивачем клопотання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, оскільки таке клопотання суперечить вимогам ст. 80 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, висновок експерта, який позивач просить суд долучити до матеріалів справи, не долучений ТОВ «Експрес страхування» до свого клопотання.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

16.11.2023 р. між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (програма «Преміум+»), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням застрахованим на умовах даного договору транспортним засобом та додатковим обладнанням.
18.03.2024 р. за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе вул. Тростянецька, водій транспортного засобу «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Воля-кабель», здійснив зіткнення з транспортним засобом «KIA Sportage», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження автомобілів.
18.03.2024 р. водіями складено електронний європротокол № 311D3E464AD, яким зафіксовано, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_1 .
19.03.2024 р. страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.
На підставі акту (протоколу) огляду транспортного засобу від 19.03.2024 р., рахунку-фактури № 0000000664 від 21.03.2024 р., страхового акту № 3.24.01302-1 від 25.03.2024 р. позивач визначив розмір страхового відшкодування у сумі 37489,61 грн. та виплатив страхувальнику вказану суму, що підтверджується платіжною інструкцією № 68816866 від 28.03.2024 р. 
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля транспортного засобу «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована ПрАТ «СК «Арсенал страхування» на підставі полісу № ЕР/218689455, ліміт за шкоду майну - 160000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.
26.04.2024 р. позивач звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» із заявою № 3.24.01302 про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 37489,61 грн.
За результатами розгляду вказаної заяви, ПрАТ «СК «Арсенал страхування» виплатило ТДВ «Експрес страхування» суму страхового відшкодування у розмірі 25432,95 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 40767680 від 26.08.2024 р.
Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» (чинний на момент ДТП) та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
З урахуванням наведених норм, позивач, виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором страхування наземних транспортних засобів № 209.23.280396 від 16.11.2023 р., отримав від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдані збитки внаслідок ДТП, що сталася 18.03.2024 р.
Посилаючись на положення ст. 1194, ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, позивач зазначає, що саме на Товариство з обмеженою відповідальністю «Воля-кабель», яке є власником транспортного засобу «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_1 , з вини водія якого сталась ДТП, покладено обов`язок сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка становить 11705,74 грн.
За змістом ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно з ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
З аналізу ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України слідує, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Воля-кабель» з 01.11.2021 р. по 22.12.2025 р. на посаді водія автотранспортних засобів відділу транспорту.
Наказом № 1/07/ВК від 20.07.2022 р. «Про закріплення службових машин» автомобіль Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-кабель» - «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_1 , було закріплено за водієм ОСОБА_2 .
Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_1 , зафіксована у електронному європротоколі № 311D3E464AD від 18.03.2024 р.
Разом з тим, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 р. у справі № 755/18006/15-ц зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі ст.ст. 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.
Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.
Разом з тим, пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (чинний на момент ДТП) передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля транспортного засобу «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована ПрАТ «СК «Арсенал страхування» на підставі полісу № ЕР/218689455, ліміт за шкоду майну - 160000,00 грн.
26.08.2024 р. ПрАТ «СК «Арсенал страхування» сплатило ТДВ «Експрес страхування» 25432,95 грн. страхового відшкодування в порядку суброгації.
Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач звертався до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» із заявою про доплату страхового відшкодування на суму 11705,74 грн., яка покривається лімітом за шкоду майну, встановленим полісом № ЕР/218689455, як і відсутні докази сплати ПрАТ «СК «Арсенал страхування» суми страхового відшкодування у розмірі, що перевищує ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, а саме - 160000,00 грн. Доказів відмови ПрАТ «СК «Арсенал страхування» у здійсненні доплати страхового відшкодування на суму 11705,74 грн. позивачем також не надано.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування, оскільки позивачем не надано до матеріалів справи беззаперечних доказів в обґрунтування наведених в позові обставин, які можуть слугувати підставами для задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог - відмовити. 

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА